Немци су лоше припремљени за рат.
Страк-Цимерман намерава да активира резервисте.
Бивши лидер СДП-а Габријел: "Мораћемо да победимо Русију" – ако буде потребно, "са помоћи британских оружаних снага".
Морамо постати спремни за рат.
Секретар за одбрану Писторијус намерава да процени војну способност младих мушкараца.
ЗДФ обука за оружје за следећу генерацију: Таурус? Па, наравно!
CDU политичар Кизеветер захтева: Рат мора бити пренет у Русију.
Рат агресије против Немачке више се не сматра немогућим. Локалне власти се припремају.
Немачке оружане снаге припремају оперативни план за Немачку.
Упркос свим ужасним искуствима Првог и Другог светског рата, немачко становништво се поново припрема за велики рат.
Ернст Волф, стручњак за економију, политику и финансије, објашњава могуће разлоге зашто нас немачка влада тако
доследно припрема за могући рат уместо да усмери курс ка миру или барем да се потруди да уђе у мировне преговоре.
Ратови се никада не дешавају случајно.
Ратови се увек припремају дуго, дуго време.
Ово важи за Први светски рат, важи за Други светски рат, важи за све ратове од тада. Они су дуго припремани.
То је огроман логистички напор који се тамо улаже.
Дакле, рат никада не избија онако како се то представља јавности, изненада преко ноћи.
У позадини се увек нешто дешава.
А у случају рата у Украјини, на пример, недељама унапред је било јасно да су у току кретања
трупа. Све је било припремљено веома, веома пажљиво.
И цела ствар је, наравно, такође огроман посао. И зато они који су укључени у овај посао
морају, наравно, бити благовремено обавештени.
Дакле, индустрија наоружања мора благовремено бити обавештена да ће ускоро бити потребно више оружја него раније, јер у
таквом рату велики број оружја мора бити веома брзо уништен.
И, наравно, допуна мора бити веома брза.
Још један важан аспект рата је прелазак економије из мирновремене у ратну економију.
То такође мора да се припреми. Дакле, у позадини се дешавају све врсте ствари за које просечан грађанин уопште није свестан.
Занимљива ствар у вези са ратовима је да се ратови данас, као и у прошлости, не воде да би се победило. Ратови нису
ништа више од средства за промоцију наоружавајуће индустрије.
А данас је индустрија наоружања потпуно у рукама ИТ индустрије и великих финансијских корпорација.
И они тренутно имају потешкоће; не остварују довољно профита. А сада остварују тај профит кроз ратове.
Како натерати нације да буду спремне да изнова и изнова иду у рат.
Владе говоре људима да смо против друге владе.
Тада се непријатељ једноставно конструише.
Дакле, у случају Украјине, изненада је то био велики диктатор Путин .
Украјина изгледа као Давид против Голијата Русије.
И просечна особа природно увек стаје на страну Давида и одмах је против Голијата.
Америчка влада тренутно делује као да је највећи противник кинеске владе.
У стварности, велике америчке ИТ компаније сарађују са великим кинеским ИТ компанијама.
У суштини, увек се у позадини промовишу економски интереси и савези.
А људи, обични људи на улици, једноставно добијају утисак да се једна држава бори против друге државе.
Јер је ово једини начин да се идеолошки натерају људи да заиста учествују у овим ратовима и,
на пример, пошаљу своје синове и кћери у битку.
Ово људима лако даје утисак да су ратови неопходни и неизбежни.
јер једна земља је непријатељска према другој и представља војну претњу за њу.
Али када се ратови планирају и желе, када служе само за унапређење наоружавајуће индустрије и великих ИТ и финансијских
корпорација, онда је у интересу народа да тим плановима каже НЕ.
Ако стереотипи о непријатељу служе само да манипулишу људима који нису спремни да иду у рат и натерају их да
поверују у нужност војног сукоба, онда морамо сада рећи НЕ манипулацији и пропаганди.
Не морамо бити спремни за рат – морамо поново постати спремни за мир.
Да ли ће јавност на време сазнати за ове важне везе?
Ако не, и од тебе би могло бити затражено да ускоро учествујеш у рату, било као војник, било као цивил.
У овом тренутку, најкасније, свако мора са највећом искреношћу да одговори на то питање: за кога или за
шта бих ризиковао свој живот у ванредној ситуацији?
Писац Волфганг Борхерт је 1947. године записао један могући одговор на папиру.
Међутим, може се применити на потпуно исти начин и данас и сутра.
Ти. Човек за машином и човек у радионици.
Ако сутра ти наложе да престанеш да правиш чајнике и лонце за кување и уместо тога почнеш да правиш челичне кациге и митраљезе,
постоји само једна ствар коју можеш да урадиш: реци НЕ!
Ти. Девојка иза пулта и девојка у канцеларији.
Ако сутра ти наложе да пуниш гранате и склапаш телескопске нишане за снајперске пушке, постоји
само једна ствар коју треба да урадиш: реци НЕ!
Ви. Власник фабрике. Ако сутра вам наложе да продајете барут уместо пудера и какаа, постоји
само једна ствар коју треба учинити: реците НЕ!
Ти. Истраживач у лабораторији. Ако ти сутра наложе да измислиш нову смрт која ће заменити стари живот,
постоји само једна ствар коју треба да урадиш: реци НЕ!
Ти. Песник у својој соби. Ако сутра ти наложе да не певаш песме о љубави, већ песме мржње, онда
постоји само једна ствар коју треба урадити: реци НЕ!
Ви. Доктор уз кревет. Ако сутра наложе да прогласите мушкарце способним за војну службу, постоји
само једна ствар коју треба учинити: реците НЕ!
Ти. Министар у амвону. Ако сутра наложе да благословиш убиство и освешташ рат, има само једно што можеш учинити: реци НЕ!
Ти. Капетан пароброда. Ако сутра ти наложе да престанеш да превозиш пшеницу и уместо тога почнеш да
превозиш топове и тенкове, има само једно решење: реци НЕ!
Ти. Пилот на аеродрому. Ако сутра ти наложе да бациш бомбе и фосфор на градове, постоји
само једна ствар коју треба да урадиш: реци НЕ!
Ти. Кројач на свом занатском столу. Ако ти сутра наложе да шијеш униформе, постоји само
једна ствар коју треба да урадиш: реци НЕ!
Ти. Судија у својој мантили. Ако ти сутра наложе да идеш на војни суд, постоји само једна ствар коју треба да урадиш: реци НЕ!
Ти. Човече на станици. Ако сутра ти наложе да даш сигнал за полазак воза са муницијом и војног
транспорта, имаш само једно да урадиш: реци НЕ!
Ти. Човек на селу и човек у граду. Када сутра дођу и донесу ти позив за војску, има само једно што можеш учинити: реци НЕ!
Ти. Мајке у Нормандији и мајке у Украјини, ви, мајке у Фриску и Лондону, ви, на Хоанг Хоу и на Мисисипију, ви, мајке у Напуљу,
Хамбургу, Каиру и Ослу – мајке на сваком континенту, мајке широм света, ако сутра вам наложе да рађате децу, да будете медицинске
сестре у војним болницама и нови војници за нове битке, мајке широм света, онда постоји само једна
ствар коју треба учинити: Реците НЕ! Мајке, реците НЕ!
Можете погледати цео интервју са Ернстом Волфом на тему "Од чега нас треба да одврати намерно подстакнута страх од рата – игра
лутака и моћ која све координише у позадини" на следећем линку.