În Germania, copiii sunt sistematic separați sau izolați cu forța de mamele sau tații lor de către instanțele
familiale și birourile de protecție a tinerilor, sub pretexte false, și uneori chiar răpiți cu forța.
Pentru a le da o voce celor afectați, asociația "AXION Resist" a organizat un simpozion de presă pe 3 mai
anul acesta cu tema: "Copilul țintă și atașamentul".
Știați că 80-90.000 de copii sunt luați de lângă părinții lor în Germania în fiecare an, adesea irevocabil?
Știați că copiii refugiați au devenit ținta preferată a birourilor de protecție a tinerilor, în timp ce părinții lor, care
nu cunosc limba sau legea, trebuie să privească neputincioși?
Știați că Centrul federal german pentru educație sanitară (BZgA) a elaborat "Standarde pentru educația sexuală a
copiilor în Europa" împreună cu OMS? Și că acest lucru îi pregătește deja fără rușine pentru atacuri de pedofilie?
Conceptele de bunăstare și protecție a copilului sunt termeni care nu mai pot fi invocați atât de liber în zilele noastre.
Dimpotrivă, mai mult ca oricând, ele necesită o examinare a modului în care sunt utilizate.
Dacă sălile de explorare corporală din centrele de zi trebuie să servească prevenirii abuzurilor, educația preșcolară privind
multisexualitatea trebuie să promoveze toleranța, exercițiile militare din școli trebuie să servească spiritului de
pace, atunci există o nevoie urgentă de o adevărată contra-educație, care începe astăzi cu simpozionul AxionResist.
Până în prezent, media mainstream prezintă problema într-un mod izbitor doar în
momentele în care cetățenii bine educați dorm deja.
Dar aici este important să țineți ochii deschiși!
Sărbătorim Ziua Mondială a Copilului în fiecare an pe 2 septembrie, când suntem cu toții foarte fericiți, iar ministerul
proclamă sloganuri minunate și repetă mereu aceleași fraze.
Realitatea vieții este dramatic diferită de ceea ce proclamă instanțele noastre supreme și instanțele europene.
Statul este obligat să creeze reglementări adecvate pentru dezvoltarea legăturilor de familie și
trebuie să ia măsuri pentru a permite coabitarea.
Ne confruntăm cu măsuri care dizolvă și distrug legătura familială.
O societate care ignoră și luptă împotriva iubirii materne degenerează, degenerează, brutalizează și împietrește,
iar asta este exact ceea ce vedem, din păcate, în Germania.
Cuvântul "interesul superior al copilului" continuă să apară aici.
Când auzim acest cuvânt, acum trebuie să ne cutremurăm, pentru că atunci când oamenii vorbesc despre "interesul
superior al copilului", de obicei se ajunge la situația opusă.
Scopul este de a provoca un prejudiciu maxim copilului.
Copiii sunt lipsiți de apărare și pot îndura multe.
Acestea sunt declarații tipice ale Dr. Andrea Christidis.
Așadar, am vorbit deja despre SOS Satele Copiilor despre această presupusă protecție a copiilor.
Există un raport de anchetă pe internet, pe care l-am pus la dispoziție și ca link mai jos.
160 de copii au fost abuzați sexual, violați și chiar însărcinați în SOS Satele Copiilor și au fost apoi supuși avorturilor.
Iar SOS Satele Copiilor continuă să ceară donații, ceea ce îmi provoacă greață, trebuie să recunosc.
Trebuie să renunțăm la a crede mereu că statul vrea întotdeauna ceva bun pentru noi.
De obicei, statul nu vrea nimic bun pentru noi pentru că, după cum știți, vrea doar ce e mai
bun pentru noi, adică banii și copiii noștri.
Acest caz clasic din 2018 de ani de abuz sexual într-un camping, într-o proprietate putredă cu o rulotă, copiii au fost duși de
biroul de protecție a tinerilor la un tată adoptiv, iar acesta a abuzat sexual copiii acolo, iar biroul
de protecție a tinerilor a furnizat carne proaspătă.
Aceasta este o absurditate.
Comisia parlamentară de anchetă a început acum în martie și sunt foarte entuziasmată să văd ce va ieși din ea, deoarece
responsabilitatea birourilor de protecție a tinerilor, a judecătorilor, a judecătorilor de familie
și a societății sociale devine foarte clară aici.
În dreptul familiei, nu există nicio cerere de părtinire împotriva angajaților Biroului de asistență
socială pentru tineret sau împotriva unui tutore ad litem.
Astfel, se spune că acestea funcționează întotdeauna corect, că sunt de neatins.
Scutirile pentru copii nu oferă protecție copiilor, în cele mai puține, în cele mai rare cazuri.
Studiile doctorului Helmut Kentler, care a colaborat timp de peste 30 de ani cu birourile de protecție a tinerilor din Germania
pentru a plasa copiii la pedofili, au fost deja menționate.
Au fost angajați ai birourilor de asistență socială pentru tineret, acum sunt manageri și încă
lucrează în birourile de asistență socială pentru tineret.
Iar numele studiilor Kentler, pe care investigatorii, adică cercetătorii, le-au criticat vehement, sunt ținute secrete.
Acest lucru înseamnă că oamenilor li se permite să facă acest lucru cu autorizarea statului
nostru, altfel aceste nume ar fi făcute publice.
Doamnelor și domnilor, de-a lungul multor, multor decenii, acest spirit malefic a antrenat multe loje și
guvernante la universități, institute și cine știe ce altceva.
Și toți cei care sunt acolo astăzi și repetă același lucru sunt cu toții sculptați din acest spirit.
Nu sunt surprins.
Sunt surprins de faptul că Universitatea din Bielefeld a precizat cel puțin că totul este penal și nimic altceva.
Și a făcut acest lucru în două rapoarte de expertiză.
Aceasta este o rețea pedo-sexuală în cadrul instituțiilor științifice.
Nu este vorba doar de Berlin, atenție, nu este vorba doar de Berlin.
Și acestea sunt, de asemenea, partidele, în special Partidul Verde, care au solicitat decriminalizarea pedosexualității.
În prezent ne sacrificăm copiii pentru fantezii, pentru perversiuni sexuale, pentru erori medicale.
Ceea ce avem acum este o generație Alpha care este în proporție de peste 70% afectată psihologic datorită
perioadei de coronavirus prin care a trebuit să trecem
și datorită deciziilor politicienilor noștri de a pune copiii în spatele măștilor timp de opt ore, de a
impune închiderea copiilor, de a impune copiilor învățarea la distanță și izolarea socială.
Acesta nu a fost cu siguranță un semn al respectului statului pentru bunăstarea copilului.
Acesta a fost un dispreț pentru bunăstarea copilului.
Astfel, putem vedea că nu a rămas prea mult din abordarea originală a dreptului natural, datoria
principală a părinților de a-și îngriji și educa copiii.
Statul tutelar intervine masiv în această relație.
Corona terminus.
Aici am văzut în mod clar suprapunerea statului tutelar în sfera juridică a copiilor și părinților până la punctul de exces.
Și trebuie să realizăm ce s-a întâmplat aici.
În ultimii patru ani s-au produs pagube și ucideri pe altarul a ceea ce se numește sănătate,
pe altarul unei societăți complet fanatice care alergase după un idol complet nebun al supunerii statului și al sănătății.
Autoritățile constituționale și legislative au subminat în mod deliberat drepturile părintești.
Nu a mai rămas nimic din legea naturală.
Din acest motiv, statul poate avea din nou acces neîngrădit la copil în orice moment, impunând
acest acces prin măsuri punitive împotriva părinților.
Dar paternitatea și familiile sunt preexistente.
Ele existau deja înainte de apariția statului.
Prin urmare, statul nu are față de copii drepturi mai mari decât părinții lor.
Prin urmare, sprijinul statului pentru copii trebuie să se limiteze la situații de urgență
și la crearea unui mediu favorabil copiilor.
Este foarte clar și complet de înțeles că există o legătură vitală elementară între copil și
mamă pe care nimeni nu are voie să o afecteze.
Părinții adoptivi sunt un lucru minunat atunci când părinții nu mai sunt în viață sau atunci când
există într-adevăr un pericol serios pentru copii.
Aș dori să subliniez acest lucru încă o dată, pentru că există părinți adoptivi foarte buni.
Dar părinții adoptivi nu pot avea niciodată o legătură cu un copil.
Puteți avea o relație bună.
Dar există o diferență.
Voi explica asta acum:
Din luna a patra de sarcină, celulele dintre mamă și copil - adică copilul primește celule de la mamă prin placentă și
cordonul ombilical în propriul corp și, invers, mama primește celule de la copil în corpul ei și acestea
rămân aproape întotdeauna acolo pentru toată viața.
Acest lucru se numește microchimerism, care chiar are loc.
Cu puțin timp înainte de naștere, densitatea receptorilor de oxitocină - nu trebuie să memorați acest lucru - crește
semnificativ, ceea ce întărește considerabil legătura mamă-copil.
Legătura mamă-copil este cea mai strânsă pe care evoluția a produs-o, demonstrabilă la nivelul viermilor de pământ.
Nu aș exclude, bineînțeles că nu aș exclude, că există adopții reușite.
Nu aș exclude posibilitatea că există cupluri de același sex care pot gestiona cumva acest lucru în cazuri individuale.
Dar să ridici această situație defectuoasă la statutul de normalitate și, mai presus de toate, să arunci la
gunoi toată biologia pentru care mi-am dedicat viața aici timp de decenii, este pur și simplu inacceptabil.
Cel mai izbitor exemplu de măsuri care fac apoi o reducere riguroasă în această privință este luarea în
îngrijire, îndepărtarea copiilor din gospodării sau cel puțin din mediul în care trăiesc în mod normal.
În ciuda acestor cerințe legale clare, există întotdeauna, și poate în mod regulat, am putea spune, cazuri în
care birourile de protecție a tinerilor și instanțele familiale critică luarea în îngrijire a copiilor.
Este criticat faptul că, în multe cazuri, copiii sunt luați prea repede de lângă familiile
lor, fără să existe o situație de risc acut.
Acest lucru duce, de obicei, la experiențe traumatizante pentru copiii în cauză și, în mod natural, la scăderea încrederii
acestora în sistemul de protecție sau de ajutor pentru tineri.
S-a dovedit că birourile noastre de asistență socială pentru tineret știu ce fac, aș dori să vă spun asta.
Dacă scot un copil dintr-o familie, ei știu că acest copil va fi extrem de tulburat.
Cu toate acestea, la un moment dat, biroul de asistență socială pentru tineret a primit o astfel de poziție de putere încât,
practic, a adus întregul sistem la putere și a luat totul cu el.
Dar atâta timp cât birourile de protecție a tinerilor au această putere, ele aruncă totul pe apa sâmbetei,
iar judecătorii sunt, de asemenea, forțați să acționeze.
Dacă lucrează împotriva biroului de asistență socială pentru tineret, cu greu pot rezista în principiu.
Așadar, principala problemă este autoconvingerea și beneficiile economice ale profitorilor.
Pot să vă spun că acest lucru include politicienii, deoarece politicienii fac parte de obicei din Comitetul pentru bunăstarea
tinerilor și au un cuvânt de spus în decizii, autoritățile, și anume birourile de bunăstare a tinerilor și,
mai presus de toate, operatorii de case de îngrijire.
Și sunt de părere că protecția copilului se realizează cel mai bine în afara familiei biologice.
Și dacă apoi copiii sunt luați ca măsură preventivă fără nicio dovadă reală, atunci pentru mine este o crimă.
După cum am auzit astăzi, instanța pentru cauze familiale nu audiază cauzele în public.
Prin urmare, cei implicați pot crede ce vor.
Nu iese niciodată.
Și cui dintre ei îi place să recunoască că a greșit pe o perioadă lungă de timp?
Din păcate, este lansat un sistem de minciuni.
Deși instanțele familiale au obligația de a stabili adevărul în conformitate cu 138 ZPO,
acuzațiile de fapt neadevărate nu sunt examinate.
Imaginați-vă asta.
În general, nu există probe cu martori în instanțele familiale.
Acest lucru înseamnă că nu sunt chemați martori la instanțele de familie germane.
Deci, dacă spuneți: "Dar el poate confirma că nu am făcut asta", nu va fi acuzat.
Copiii sunt viitorul nostru.
Copiii sunt ființe umane care se nasc dintr-o relație intimă între bărbat și femeie și numai între bărbat și femeie.
Iar copiii sunt singurii care se află în centrul așteptărilor divine din punct de vedere spiritual al creației.
Lupt pentru bunăstarea copiilor noștri dragi pentru că îi iubesc pe toți copiii.
Ei sunt niște omuleți ingenioși, creați după chipul lui Dumnezeu.
Îmi plac ochii strălucitori și cred că copiii au nevoie de o mamă și un tată disponibili pentru a reuși cu adevărat.
Ce putem face în această privință?
Ce putem face pentru viitor?
Pentru că, în cele din urmă, tuturor adulților nu ne pasă.
Copiii suferă în fiecare zi.
Copiii sunt distruși în fiecare zi.
Ce facem?
Unde sunt oportunitățile noastre?
Pentru că, de exemplu, avem alegeri europene pe 9 iunie.
Ce facem noi aici?
Aceasta a fost întrebarea mea, pentru că doare
pentru noi ca adulți, pentru părinți și, în cele din urmă, pentru copii.
Vom începe să realizăm documentație video cu cei afectați încă din această lună, din iunie 2024, și vom publica documente, astfel
încât să prezentăm dovezi și să nu fim considerați mincinoși.
Este foarte interesant modul în care acționează instanțele și este de înțeles că acestea se tem, așa cum
diavolul se teme de apa sfințită, că acțiunile lor absurde și ilegale sunt documentate în acest fel.
Numele făptașilor trebuie să fie cunoscute.
Am avut-o deja mai devreme.
Numele experților trebuie să fie menționate.
Numele judecătorilor trebuie să fie indicate.
Da, trebuie să sensibilizăm, desigur, și cu toții trebuie să ne interconectăm.
Acesta este punctul principal,
și pur și simplu nu trebuie să avem atât de mulți șefi peste tot, dar toată lumea trebuie să fie capabilă să
lucreze împreună și nu toată lumea trebuie să creadă că eu sunt mult mai bun decât ceilalți.
Aceasta este o problemă uriașă.
Cei cu mulți bani au recunoscut de mult acest lucru și asta fac.
Dar asociațiile mici și altele, toate vor să fie cumva șefi.
E ca în petreceri.
Toți își doresc slujba, indiferent cât de buni sunt.
Am vrut doar să o spun foarte pe scurt.
Este necesară o reevaluare.
Reabilitarea victimelor acestei politici este necesară.
Autorii trebuie să fie pedepsiți.
Noile excese trebuie prevenite prin educație masivă, în special în rândul populației, care nu știe absolut nimic.
Medicii, personalul școlar, administratorii, judecătorii, procurorii și poliția trebuie să devină independenți,
iar instituțiile independente trebuie să fie înființate pentru a examina opiniile răspândite de politicieni.
Și trebuie să ne opunem acestui lucru, nu trebuie să ne lăsăm copiii să treacă prin foc pentru acești idoli.