I Tyskland separeras eller isoleras barn systematiskt från sina mödrar eller fäder av familjerätter och
ungdomsvårdsmyndigheter under falska förespeglingar, och ibland förs de till och med bort med våld.
För att ge de drabbade en röst anordnade föreningen "AXION Resist" ett pressymposium den 3
maj i år på temat "Target child and attachment".
Visste du att 80-90 000 barn tas ifrån sina föräldrar i Tyskland varje år, ofta oåterkalleligen?
Visste ni att flyktingbarnen har blivit ett favoritmål för ungdomsmottagningarna, medan deras föräldrar, som
inte kan språket eller lagen, tvingas se på hjälplöst?
Visste du att det tyska federala centret för hälsoutbildning (BZgA) tillsammans med WHO har tagit fram "standarder för
sexualundervisning av barn i Europa"? Och att detta redan på ett skamlöst sätt förbereder dem för pedofilattacker?
Barnskydd och barnskydd är begrepp som inte längre kan användas lika fritt i dag.
Tvärtom kräver de mer än någonsin tidigare en granskning av hur de används.
Om kroppsutforskningsrum på daghem ska förebygga övergrepp, förskoleundervisning om multisexualitet ska främja tolerans,
militärövningar i skolor ska främja en anda av fred, då finns det ett akut behov av verklig
motutbildning, som inleds idag med AxionResist-symposiet.
Än idag presenterar mainstream-media frågan på ett slående sätt endast vid tidpunkter då väluppfostrade medborgare redan sover.
Men här gäller det att hålla ögonen öppna!
Varje år firar vi Internationella barndagen den 2 september, då vi alla är mycket glada och ministeriet
proklamerar underbara slogans och alltid upprepar samma fraser.
Verkligheten skiljer sig dramatiskt från vad våra högsta domstolar och de europeiska domstolarna förkunnar.
Staten är skyldig att skapa regler som är lämpliga för att utveckla familjeband och måste
vidta åtgärder för att möjliggöra samlevnad.
Vad vi upplever är åtgärder som upplöser och förstör familjebanden.
Ett samhälle som ignorerar och bekämpar moderskärlek degenererar, degenererar, brutaliserar och
fördummar, och det är precis vad vi tyvärr ser i Tyskland.
Ordet "barnets bästa" dyker ständigt upp här.
När vi hör detta ord måste vi nu krypa till korset, för när folk talar om "barnets bästa" är det oftast motsatsen som gäller.
Syftet är att orsaka barnet så stor skada som möjligt.
Barn är försvarslösa och kan utstå mycket.
Detta är typiska uttalanden av Dr Andrea Christidis.
Så allt detta påstådda barnskydd, jag har redan talat om SOS Barnbyar.
Det finns en utredningsrapport på Internet, som jag också har gjort tillgänglig som en länk nedan.
160 barn har utsatts för sexuella övergrepp, våldtäkter och till och med blivit gravida
i SOS Barnbyar och sedan genomgått aborter.
Och SOS Barnbyar ber fortfarande om donationer, vilket verkligen gör mig illamående, måste jag säga.
Vi måste komma bort från att alltid tro att staten alltid vill något gott för oss.
Staten vill vanligtvis inte något gott för oss eftersom den, som ni vet, bara vill ha det som är
bäst för oss, och det är våra pengar och våra barn.
Detta klassiska fall från 2018 av år av sexuella övergrepp på en campingplats, i en rutten fastighet med en husvagn, barn
togs av ungdomsbyrån till en fosterfar, och han utnyttjade barnen sexuellt där, och ungdomsbyrån tillhandahöll färskt kött.
Det är en absurditet.
Den parlamentariska undersökningskommittén har nu inlett sitt arbete i mars, och jag är mycket spänd på att se vad som kommer
ut av det, eftersom ansvaret för ungdomsvårdskontor, domare, familjedomstolar och det
sociala samhället blir mycket tydligt här.
Inom familjerätten finns det inte någon ansökan om jäv mot anställda vid ungdomsvårdsbyrån eller mot en förlikningsman.
Så det sägs att de alltid fungerar korrekt, de är oantastliga.
Undantag för barn erbjuder inte skydd för barn, i de få, i de sällsynta fallen.
Vi har redan nämnt studierna av dr Helmut Kentler, som i över 30 år samarbetade med ungdomsvårdskontor
i hela Tyskland för att placera barn hos pedofiler.
De var tidigare anställda på ungdomsmottagningarna, de är nu chefer och de arbetar fortfarande på ungdomsmottagningarna.
Och namnen på Kentlerstudierna, som utredarna, dvs. forskarna, starkt kritiserade, hålls hemliga.
Detta innebär att personer tillåts göra detta med tillstånd från vår stat, annars skulle dessa namn offentliggöras.
Mina damer och herrar, under många, många årtionden har denna onda ande utbildat många loger och
guvernanter vid universitet, institut och vem vet vad mer.
Och alla de som är där idag och papegojar samma sak är alla skapade av denna ande.
Jag är inte förvånad.
Jag är förvånad över att universitetet i Bielefeld åtminstone har klargjort att det hela är kriminellt och inget annat.
Och det gjorde den i två expertrapporter.
Detta är ett pedosexuellt nätverk över vetenskapliga institutioner.
Det är inte bara Berlin, märk väl, det är inte bara Berlin.
Och det är också dessa partier, i synnerhet Miljöpartiet, som krävde avkriminalisering av pedosexualitet.
Vi offrar för närvarande våra barn för fantasier, för sexuella perversioner, för medicinska fel.
Vad vi har nu är en Alpha-generation som till över 70 procent är psykiskt belastad tack
vare den coronaperiod vi tvingades gå igenom
och tack vare våra politikers beslut att sätta barn bakom masker i åtta timmar, att införa lockdown för barn, att
införa distansundervisning och social isolering för barn.
Det var verkligen inte ett tecken på att staten respekterade barnets välfärd.
Det var ett förakt för barnets välfärd.
Vi kan alltså konstatera att det inte finns mycket kvar av det ursprungliga naturrättsliga synsättet, föräldrarnas
primära skyldighet att ta hand om och fostra sina barn.
Förmyndarstaten ingriper massivt i denna relation.
Corona terminus.
Här har vi tydligt sett hur förmyndarstaten överlappar barns och föräldrars rättsliga
sfär till en punkt där det går till överdrift.
Och vi måste inse vad som har hänt här.
De senaste fyra åren har vi sett skador och dödande på altaret för vad som kallas hälsa,
på altaret av ett helt fanatiskt samhälle som hade sprungit efter en helt galen idol av statlig lydnad och hälsa.
De konstitutionella och lagstiftande myndigheterna har avsiktligt undergrävt föräldrarnas rättigheter.
Det finns inget kvar av naturrätten.
Av denna anledning kan staten återigen få oinskränkt tillgång till barnet när som helst och genomdriva
denna tillgång genom straffåtgärder mot föräldrarna.
Men föräldraskap och familjer är något som redan finns.
De existerade redan innan staten.
Därför har staten inte högre rättigheter gentemot barn än deras föräldrar själva.
Statens stöd till barn måste därför begränsas till nödsituationer och skapandet av en barnvänlig miljö.
Det är kristallklart och helt förståeligt att det finns ett elementärt viktigt band mellan barn och mor som ingen bör störa.
Fosterföräldrar är en underbar sak när föräldrarna inte längre lever eller när det verkligen finns en allvarlig fara för barn.
Jag skulle vilja betona detta igen, för det finns några riktigt bra fosterföräldrar.
Men fosterföräldrar kan aldrig få ett band med ett barn.
Du kan ha en bra relation.
Men det finns en skillnad.
Jag ska förklara det nu:
Från och med den fjärde graviditetsmånaden sker cellöverföringen mellan mor och barn, dvs. barnet får celler från modern via
moderkakan och navelsträngen in i sin egen kropp, och omvänt får modern celler från barnet in i sin
kropp och de stannar nästan alltid kvar där livet ut.
Detta kallas mikrochimerism, och det förekommer faktiskt.
Strax före förlossningen ökar tätheten av oxytocinreceptorer - du behöver inte memorera detta - avsevärt,
vilket avsevärt stärker bandet mellan mor och barn.
Bandet mellan mor och barn är det starkaste som evolutionen har skapat, vilket kan påvisas redan på daggmasknivå.
Jag skulle inte utesluta, naturligtvis inte utesluta, att det finns lyckade adoptioner.
Jag skulle inte utesluta möjligheten att det finns samkönade par som på något sätt kan hantera detta i enskilda fall.
Men att upphöja denna bristfälliga situation till normalitet och, framför allt, att kasta all den biologi som
jag har ägnat mitt liv åt här i årtionden på sophögen, det är helt enkelt inte acceptabelt.
Det mest slående exemplet på åtgärder som sedan skärs ned rigoröst i detta avseende är omhändertagandet,
det vill säga att barn tas bort från hushållen eller åtminstone från den miljö där de normalt lever.
Trots dessa tydliga lagkrav förekommer det alltid, och kanske regelbundet, skulle man kunna säga, fall
där ungdomsvårdsmyndigheter och familjerätter kritiserar omhändertagandet av barn.
Kritik riktas mot att barn i många fall tas från sina familjer alltför snabbt utan att det föreligger en akut risksituation.
Detta leder vanligtvis till traumatiska upplevelser för de berörda barnen och rubbar naturligtvis
deras förtroende för ungdomsvården eller hjälpsystemet.
Det har visat sig att våra ungdomsvårdskontor vet vad de gör, det vill jag gärna säga till er.
Om de tar ett barn ur en familj vet de att det barnet kommer att bli mycket stört.
Men någon gång fick ungdomsbyrån en sådan maktposition att den i praktiken satte hela systemet i gungning och tog med sig allt.
Men så länge ungdomsmottagningarna har den här makten spolar de ner allt i avloppet, och även domarna tvingas agera.
Om de arbetar mot ungdomsmottagningen kan de knappast hålla ut i princip.
Så, och det största problemet är självövervinnelsen och de ekonomiska fördelarna med profitörerna.
Jag kan säga er att detta inkluderar politiker, eftersom politiker vanligtvis sitter i ungdomsvårdsutskottet och har ett
ord med i laget när det gäller besluten, myndigheter, nämligen ungdomsvårdsbyråerna och framför allt vårdhemsoperatörerna.
Och de anser att skydd av barn bäst uppnås utanför den biologiska familjen.
Och om barn sedan tas bort som en förebyggande åtgärd utan några verkliga bevis, då är det för mig ett brott.
Som vi har hört i dag behandlar familjedomstolen inte mål offentligt.
De inblandade kan därför tro vad de vill.
Det kommer aldrig ut.
Och vem av dem tycker om att erkänna att de har haft fel under en lång tidsperiod?
Tyvärr håller ett system av lögner på att lanseras.
Även om familjerätter har en skyldighet att fastställa sanningen i enlighet med 138 ZPO, granskas inte osanna faktapåståenden.
Föreställ dig det.
Det finns i allmänhet ingen vittnesbevisning i familjedomstolar.
Detta innebär att inga vittnen kallas till tyska familjedomstolar.
Så om du säger: "Men han kan bekräfta att jag inte gjorde det", kommer han inte att åtalas.
Barnen är vår framtid.
Barn är mänskliga varelser som föds ur en intim relation mellan man och kvinna och endast mellan man och kvinna.
Och endast barnen är andligen i centrum för den gudomliga förväntan ur skapelsens synvinkel.
Jag kämpar för våra kära barns välbefinnande eftersom jag älskar alla barn.
De är geniala små människor, skapade till Guds avbild.
Jag älskar de tindrande ögonen, och jag tror att barn behöver en tillgänglig mamma och pappa för att verkligen lyckas.
Vad kan vi göra åt det?
Vad kan vi göra för framtiden?
För i slutändan bryr sig alla vi vuxna inte.
Barnen lider varje dag.
Barnen förgörs varje dag.
Vad är det vi gör?
Var finns våra möjligheter?
Vi har ju till exempel val till Europaparlamentet den 9 juni.
Vad är det vi gör här?
Det var min fråga, för det gör ont
för oss som vuxna, för föräldrar och i slutändan för barnen.
Vi kommer att börja göra videodokumentation med de drabbade redan denna månad från juni 2024 och kommer att publicera
dokument så att vi visar bevis och inte ses som fibbers.
Det är mycket intressant hur domstolar agerar och det är förståeligt att de fruktar, som djävulen
fruktar heligt vatten, att deras meningslösa, olagliga handlingar dokumenteras på detta sätt.
Namnen på gärningsmännen måste nämnas.
Vi hade det redan tidigare.
Namnen på experterna måste anges.
Domarnas namn måste anges.
Ja, vi måste naturligtvis öka medvetenheten, och vi måste alla bygga nätverk.
Det är det som är huvudpoängen,
och vi får helt enkelt inte ha så många hövdingar överallt, utan alla måste kunna samarbeta och alla
får inte tro att jag är mycket bättre än de andra.
Det är ett stort problem.
De som har mycket pengar har länge insett detta och det är vad de gör.
Men de små föreningarna och så vidare, de vill alla bli chef på något sätt.
Det är som på festerna.
Alla vill ha sitt jobb, oavsett hur duktiga de är.
Jag ville bara säga det mycket kortfattat.
En omprövning är nödvändig.
Rehabilitering av offren för denna politik är nödvändig.
Förövarna måste straffas.
Nya överdrifter måste förhindras genom massiv utbildning, särskilt bland befolkningen, som inte vet någonting alls.
Läkare, skolpersonal, administratörer, domare, åklagare och poliser måste göras oberoende och oberoende institutioner måste
inrättas för att granska de åsikter som sprids av politiker.
Och vi måste stå upp mot detta, vi får inte låta våra barn gå genom eld för dessa idoler.