V današnji razpravi pozdravljam Joachima Steinhöfla, zagotovo enega najbolj znanih in uspešnih medijskih pravnikov v Nemčiji.
Gre za to, da je notranja ministrica Nancy Faeser prepovedala revijo Compact in založbo ter hkrati
organizirala hišne preiskave v uredništvu in zasebnih prostorih.
Treba je stopiti skupaj, ne glede na to, za kaj gre, in seveda je to res revija, za katero nihče ne reče: "Ja, vau, rad berem
Compact - velika zmešnjava." Toda to, kar piše, je res, kolikor sem spremljal, zelo grdo in odvratno, vendar to ni pomembno.
Kolikor vem, je skoraj v celoti v okviru temeljnih pravic.
Potem lahko to napišete, in če pravite, da temeljne pravice veljajo le za tiste, ki
napišejo pravo stvar, potem jih lahko vržemo v koš.
Torej odgovor: vsakdo bi moral preveriti, kaj je podlaga za to prepoved, le kar zadeva objave, z običajnim
odpustkom - da, zelo slabo, zelo grozno - tudi jaz sem to storil -, vendar lahko to rečete.
To, kar počne ministrica, je prava stvar - gospa Faeser, ona je večja nevarnost za
svobodni demokratični temeljni red kot ta revija.
Preprosto sem si natisnil kratek odlomek iz nedavne odločitve zveznega ustavnega
sodišča - iz leta 2018 - in ga bom zdaj prebral.
To sem v tem intervjuju storil že tolikokrat.
Pravzaprav zelo jasno določa, kaj lahko storite:
Morebitno soočenje z motečimi mnenji, tudi če so nevarna po svoji intelektualni posledici in če so usmerjena k
temeljnemu preobratu obstoječega reda, je del liberalne države.
Zaščita pred zastrupljanjem intelektualnega ozračja ni razlog za posredovanje nič bolj kot zaščita prebivalstva pred
žalitvijo njegovega občutka za pravičnost s totalitarnimi ideologijami ali očitno napačno razlago zgodovine.
Banaliziranje nacionalsocializma kot ideologije ali žaljiva razlaga zgodovine tega obdobja sama
po sebi ne upravičujeta kazenske odgovornosti.
Tako je zapisalo Zvezno ustavno sodišče.