Mes norime užbaigti šokiu ir šioje dainoje, arba, sakyčiau, tai poetinio šokio projektas. Ir Bekki
nuostabiai apibendrino tai, ką šiandien girdėjome.
Ji sakė, kad esame šokėjai nenuspėjamoje gyvenimo šokių aikštelėje ir aktoriai, atliekantys vaidmenį, kurį patys pasirenkame.
Taigi, sakyčiau, kad apsukome ratą, kaip Ivo pradėjo šią dieną.
Esame pasaulio likimo veikėjai. Esame jo viduryje, bet galime pasirinkti vaidmenį.
Turėdamas tai omenyje, šiuo šokiu, kuriuo šiandien vėl galime pasimėgauti, noriu suteikti jums dar šiek tiek sielos maisto.
Šiame pasaulio likime esame labai dėkingi, kad mumyse esanti kūrybinė jėga viską pasiekia.
Kūrybinė galia.
Egzistencijos gelmėse, kur laikas skendi amžinybės šešėliuose, laukia neišsemiama galia -
begalybės šnabždesys, glūdintis kiekviename iš mūsų.
Tamsoje, kurioje silpnumas apėmęs mūsų mintis, pulsuoja nepajudinama kovotojo,
pasirengusio nugalėti savo vidinius demonus, širdis.
Tikroji mūsų dvasios stiprybė visu grožiu atsiskleidžia silpnumo akimirkomis.
Pripažįstame, kad mūsų pažeidžiamumas nenulemia mūsų likimo. Mūsų silpnumas mūsų ne erzina, jis mus orientuoja.
Būtent šiame trapume klesti nepalaužiama valia, kuri laukia, kada bus išlaisvinta.
Mūsų ribos yra tik ribos, kurias susikūrėme savo protu.
Esame beribiai, nesustabdomi, begaliniai. Mintyse nešiojamės vėjų laisvę, svajonėse - vandenynų likimą, širdyse - Dievo galią.
Mūsų kūrybinė galia nėra paslėpta begalinėje atsitiktinumų jūroje.
Kiekviena akimirka, kuria kvėpuojame, yra galimybė kurti savo istoriją.
Esame kūrėjai ir kartu būtybės, šokėjai ant nenuspėjamo gyvenimo parketo, aktoriai, atliekantys savo pačių pasirinktą vaidmenį.
Už abejonių tamsos, už patirties šešėlių mes pakylame, nes nesame savo silpnybių aukos.
Esame kūrėjai.
Kiekvienas žingsnis, kiekviena ašara, kiekviena išmokta pamoka, kiekvienas žmogiškojo nepajėgumo trapumas
atveria mūsų akiratį ir priartina mus prie Dievo širdies.
Kiekviena išlieta ašara augina mumyse drąsos sėklą; kiekvienas randas pasakoja apie mūsų atkaklumą.
Galbūt jaučiamės kaip sudaužytas laivas per siautėjančią audrą, tačiau mumyse kyla nenumaldoma ryžto
banga, galinti atlaikyti ir pačią niūriausią audrą.
Mes, kaip savo likimo kūrėjai ir sėkmės architektai, priimame spindintį dabarties grožį.
Kiekvieną akimirką, kai susiduriame su pažeidžiamumu, sudarome sąjungą su savo vidine stiprybe, kad
galėtume įkopti į mumyse slypinčio dieviškumo viršūnę.
Taip išlaisviname kūrybinę galią, slypinčią mūsų akivaizdžiame silpnume, ir pakylame kaip spindintys Dievo
pergalės prieš mūsų pačių sau primestus apribojimus liudytojai.
Mes esame kūrėjai.
Mūsų širdis plaka Kūrėjo ritmu.
Kiekvienas įkvėpimas - kūrybos aktas, kiekvienas judesys - gyvenimo melodija.
Bekki, kokia garbinga išvada; kokia garbinga išvada!
O tai, ką Bekki ir visi šie (visi jie buvo OCG menininkai, kuriuos šiandien matėte), ką jūs perdavėte, - pabaigoje
noriu dar kartą pabrėžti - tai nėra skirta specialiai grupei.
Tai, ką jie pasakė, ką matė, net tai, ką minėjau pradžioje, tinka kiekvienam šiandien čia buvusiam žmogui - nuo giliausio,
labiausiai įsitikinusio ateisto iki religingiausio, nepriklausomai nuo jo prigimties, nuo kiekvieno mokslininko ar politiko.
Tai galioja mums visiems. Ir mes tai laikome puikia galimybe, puikiu sprendimu.
Mielieji, kai atsigręžiu atgal ir pagalvoju apie šį pasikartojantį kaltinimą "jūs atnešėte daug problemų, bet
neturite sprendimų". Ar šiandien išgirdote kokių nors sprendimų?
O taip, o taip! Dėkojame visiems, kurie parodė sprendimus. Labai ačiū!
Kokia gausa. Taip, kokia gausybė sprendimų.
Bet, kaip jau sakiau, ne visada norime klausyti visų. Bet vis dėlto tai yra sprendimai, ir ateis laikas, kai suprasime
kiekvieną problemą, kiekvieną sprendimą ir kiekvieną pasiūlymą.
Artėja laikas, kai suprasime viską, kas šiandien buvo pasakyta.
Leiskite dar kartą priminti: ko mes klausėmės?
Iš pradžių Ivo Sasekas, paskui Stefanas Magnetas, Davidas Icke'as, Heiko Schöningas, Tilmanas Knechtelis,
Jamesas Corbettas, Michaelas Ballwegas, Elias Sasekas.
Dėkojame dar kartą visiems pranešėjams už dalyvavimą, už tai, kad skyrėte laiko mūsų "20-osioms AZK"
metinėms. Atmosfera su žmonėmis čia, scenoje, buvo nuostabi.
Viskas buvo nuostabu. Jūs visi dirbote kartu kaip vienas žmogus.
Norėčiau dar kartą padėkoti visiems technikams, šiems šimtams, visur, visuose įrenginiuose.
Kartais prakaituoji krauju, visada būna ankšta, kai sugenda mašinos. Pradžioje įvyko
techninis gedimas. Ją įveikdavote vėl ir vėl.
Tikiuosi, kad visi vertimai į kalbas ir šalis pavyko.
A mes dėkojame jums, "visų tautų atstovams", už tai, kad buvote čia.
Tikimės, kad vėl susitiksime kitame AZK renginyje. Jei Dievas panorės ir mes gyvensime. O pabaigoje
dar kartą pakartosime: visa tai darėme iš meilės!
Ne dėl pelno ar kokių nors spekuliacijų, bet todėl, kad mylime jus ir norime palydėti jus link jūsų likimo,
kuris bus didžiausias jūsų gyvenimo išsipildymas, kokio niekada negalėjote įsivaizduoti.
Mes jus mylime, mums jūsų reikia ir sakome: "Iki pasimatymo kartu, pasimatysime kitą kartą". Iki pasimatymo.