Otvoritvena slovesnost olimpijskih iger je imela res vse. In moram reči, da sem še vedno šokiran.
Pozdravljeni, dragi moji, saj me poznate, ne morem pustiti tega kar tako, še posebej ne
otvoritvene slovesnosti na olimpijskih igrah.
Čeprav bi nekateri raje molčali in rekli: "Dajmo, pustimo to mimo.
Ljudje, to je otvoritev olimpijskih iger v Parizu, ki Evropi ponuja priložnost, da predstavi sebe in svoje vrednote.
To pomeni, da vsakdo, ki to sprejme, pravi, da so to dejansko moje vrednote, moje vrline, to je celina, ki me tukaj predstavlja.
Zagotovo ne, zato moram nekaj reči o tem, ker bi se sicer s tem preprosto sprijaznil.
Zdaj morate pomisliti na prejšnje igre ali, če povemo drugače, na olimpijske igre, kaj so predstavljale?
Zakaj je bila uvedena?
V osnovi so pomenili moč, lepoto, zdravje in šport.
Seveda mora biti to predstava, tudi za zabavo velike večine ljudi.
Vendar je imela te vrednote, vrednote, ki so jih takrat predstavljale tudi evropske države in so
jih želele predstaviti tukaj v obliki te predstave.
Tokrat pa je bilo rekordno število gledalcev - otvoritev olimpijskih iger v Parizu
si je ogledalo več kot 10 milijonov ljudi.
Na igrah v Parizu je zastopanih 206 nacionalnih olimpijskih komitejev.
Zlasti upodobitev zadnje večerje je bila deležna ostrih kritik.
Menim, da otvoritvena slovesnost olimpijskih iger ni imela prav nič skupnega z olimpijskimi igrami in njihovimi vrednotami.
Ker gre za šport, kot sem že dejal, za zdravje.
Da, preprosto nekatere vrednote, ki so tu predstavljene.
Toda ne, uporabili so ga za politično mnenje.
Zdaj si to podrobneje oglejmo.
Rad bi vam povedal nekaj stvari, vključno s kritiko, ki je bila izražena tukaj.
Predvsem pa, in to je najhujše od vsega, kaj so o tem poročali mediji.
In povem vam, da je preprosto vrhunska.
Tukaj živimo v vojnem stanju. Živimo v času popolne krize.
In to je še bolje.
Zato si morate predstavljati, da je bila zadnja večerja tukaj prikazana kot zabava prebudnih transseksualcev LGBTQI.
Pri tem je bilo krščanstvo v bistvu osmešeno.
Ne samo to, s tem želim doseči še nekaj drugega. Ampak:
Kritiki so to dejansko videli kot prilizovanje celotnemu duhu časa, ki prevladuje tukaj, in
kot posmeh njihovim lastnim kulturnim koreninam.
Kaj ima eno opraviti z drugim?
Zakaj morate to predstavljati na tak način, razen če želite nekoga udariti po obrazu in mu pokazati, da gremo v to smer.
In če to sprejmete, se bo zgodilo enako.
Otvoritvena slovesnost olimpijskih iger pravzaprav ni nič drugega kot prikaz nazadovanja našega časa.
Ali lahko temu rečete kako drugače? Ne morem ga imenovati drugače.
In ni treba biti kristjan, da se ti zdi takšen posmeh kulturi in veri neprijeten.
To v njej preprosto nima mesta.
Pri nas pravijo, da se škandal na družabnih omrežjih razvija na različne načine, od vzpona do padca.
To je ena velika predstava čudakov. Krščanstvo je zaradi tega preprosto osmešeno.
Zato je ameriški škof Robert Barron dejal, ali bi si kdaj upali na podoben način norčevati iz islama?
Povedal vam bom odgovor. Ne, seveda ne.
Ne le Nemčija, tudi Francija je v popolni krizi.
Kriminaliteta dejansko narašča skoraj hitreje kot v Nemčiji.
Kaj se dogaja na ulicah, tudi zdaj, med olimpijskimi igrami, so številna poročila o tako nasilnih
napadih, da se lahko samo vprašamo, kaj se je tu zgodilo?
To preprosto ni več Pariz, to ni več Francija ali Nemčija, ki smo ju poznali, in zato to niso
olimpijske igre in njihove vrednote, kot smo jih poznali.
Toda tu pravijo, da tako razmišljajo le konservativci, ker so ujeti v stare čase in se
ne zavedajo moderne dobe, novega duha časa.
Da, tako je. Tudi jaz se tako počutim.
Rekel bi tudi, da se raje uvrščam mednje kot kamor koli drugam.
Spletno mesto katoliških medijev se na X sprašuje, citiram: ʹKaj skupnost LGBTQIA Plus, ki zagovarja
ljubezen, mir in strpnost, vztraja pri žaljenju kristjanov?
Ali niso bile olimpijske igre ustvarjene za spodbujanje svetovne enotnosti?
Kako žaljenje največje svetovne religije prispeva k temu cilju?
In to je točno to. Kaj počne ena stvar?
V bistvu gre lahko le za posmeh religiji, kulturnemu duhu, ki na tem območju očitno nima več mesta.
Prav tako pravijo, kaj takšna predstava počne na olimpijskih igrah?
To je športni dogodek. V ospredju morajo biti dosežki športnikov, ne pa ideologija in politika.
In prav to je tisto, kar moram kritizirati tudi tukaj.
Po eni strani je seveda pomembno, da ljudje to sprejemajo, po drugi strani pa moram reči, da je to točno to, kar je.
Kaj ima politična agenda opraviti z igrami?
Toda vidite, vse je cikel. Vse so majhni koščki sestavljanke, ki so med seboj povezani.
Ne morete več domnevati - ali kdaj ste lahko domnevali -, da je nekje res prišlo do razkola v obliki delitve, da ste
res rekli: "Hej, počakajte trenutek, s tem se ne strinjamo".
Namesto tega celotne slike ne nadzoruje posameznik, temveč celota.
In dokler vsak posameznik ne reče: "Hej, počakajte trenutek, s tem se ne bom strinjal, tega
ne bom sprejel", oblast ne bo prišla od ljudi.
Moč imajo tisti, ki so poskrbeli, da je ta agenda takšna, kot je.
Pomislite, kaj se je pravkar zgodilo z blagovno znamko piva v ZDA, kjer so oglaševanje prilagodili trenutnemu novemu
duhu časa, ljudje pa so dejansko rekli: "Tega ne bom več pil.
Pravim vam, da je bilo vse odvzeto, vse.
In to je točno to, moč prihaja od ljudi.
Če je ne sprejmeš in se ji prepustiš, potem je preprosto izginila.
In teh vrednot, teh vrlin preprosto ni več.
In kot sem rekel, zdaj lahko rečete, da je vse to konservativno, staro, klasično, nič od tega nočemo.
Rekel bi, da se ne morete preprosto norčevati iz vsega, kar se je zgodilo v preteklosti, in reči: "Da, tega si ne želimo.
Predvsem pa se ponovno predstavlja, kot da gre za manjšino, ki se ji zdi dogajanje na
otvoritveni slovesnosti olimpijskih iger zelo, zelo čudno.
In seveda je bilo veliko, veliko več predstav, kot le ta zadnja večerja.
Prikazano je bilo na primer tudi obglavljenje Marije Antoanete.
In zdaj je treba upoštevati, da je bila kraljica ljubljena, pozneje sovražna in na koncu obglavljena.
231 let pozneje Pariz praznuje obglavljenje kraljice Marije Antoanete.
Ob odprtju olimpijskih iger v Parizu so kraljičino odrezano lobanjo veličastno predstavili nedaleč od sodne palače.
Torej gre za Marijo Antoinetto z glavo v rokah, če se tako izrazim, nato pa za pevske vložke in še kaj.
In zdaj bodite pozorni. Najbolj intenzivno pri vsem tem je, kaj o tem pravzaprav pravijo
mediji, in to sem seveda zbral in izbral za vas.
In tu so različne izjave, mislim, da je to zelo ostro, z veseljem vam nekaj pokažem.
Na primer, televizija NTV piše, zdaj pa pazite: ʹKatoliška cerkev ogorčena: Rusi se norčujejo iz otvoritvene slovesnostiʹ.
Lahko si predstavljate, v kakšno smer se to odvija.
Da, seveda cerkev, popolnoma konservativna, stara in tako naprej. Seveda se s tem ne morejo spopasti.
In Rusi, seveda. Sovražnik so zdaj seveda Rusi.
Z drugimi besedami, všeč vam mora biti tisto, kar Rusom ni všeč, seveda, sicer ste lahko njihov prijatelj.
To je pravzaprav trenutna strategija manipulacije. Predstavljajte si, da je to tako zelo nasilno.
Še en časopisni članek. Mediji praznujejo olimpijsko slovesnost. "Woke show" šokira konservativce.
Ker seveda šokira le konservativce in nikogar drugega.
Da je večina nad tem šokirana? Ne, samo zato, ker je večina tiho.
In prav zato lahko rečete, da to pretresa le manjšino.
Samo konservativci. Le nekaj kristjanov. Le nekaj Rusov.
Da, ali želite biti del tega? Raje ne govorite nič ali pa sploh ne bodite na tej strani.
To pomeni, da so medijska poročila, prebral sem že marsikaj, okusi so različni. Samo konservativcem ni všeč.
Kritizirana je le cerkev. Kot sem rekel, Rusi kritizirajo to.
Povedati je treba, da je ta predstava že vnaprej vzbudila začudenje.
Ker je bila uradna predstavitev plakata za vse zelo presenetljiva.
Z drugimi besedami, obstaja plakat, ki predstavlja olimpijske igre.
Toda nekaj je tudi manjkalo.
In to se preprosto prilega. Kot sem rekel, predstavljajte si, da je kot krog, kot sestavljanka.
kjer se vsak delček nekako poveže v celoto.
Vendar bodite pozorni. Po včerajšnji predstavitvi grafične risbe, ki jo je ustvaril oblikovalec Ugo
Gattoni, so se Parižani hitro začeli spraševati.
Ker so se spraševali o sliki. Ker na sliki, ki naj bi ponazarjala Pariz, manjka majhna ali zelo, zelo velika podrobnost.
Toda Pariz očitno ni več pripravljen na to. In zdaj bodite pozorni.
Na Dôme des Invalides, kjer je med drugim pokopan Napoleon in ki velja za eno od mestnih znamenitosti, manjka simbol.
Če namreč pogledate katedralo in njeno upodobitev, krščanski križ na kupoli preprosto manjka.
To je bilo za trenutek preprosto odstranjeno, da. To je le prikaz, ni nujno, da je podoben resničnemu.
Namesto križa je na stavbi le ravna črta.
Tega preprosto ni. Preprosto ga ni več.
Zaradi te malenkosti se ni treba vznemirjati.
Morda je pozabil. Ne, zagotovo ne. Zagotovo ne!
Na uradnem plakatu pa preprosto ni nobenega simbola Francije.
Tako zastava in katedrala, na primer Notre Dame, kot tudi krščanski simbol.
Ker Pariz očitno ni več to, kar predstavlja. To ni več tisto, kar predstavlja Evropa.
Ker se zavzemate za raznolikost in tako naprej.
Toda kaj ima raznolikost opraviti s preprosto spremembo mejnika, da na njem nekako ne bi bilo krščanskega simbola?
Toda pozor, na otvoritveni slovesnosti bo še več krščanskih znakov, iz katerih se bodo po drugi strani norčevali.
Ne glede na to, kaj je s tem povezano.
Z drugimi besedami, to praznovanje, ta otvoritvena slovesnost, ta celotna predstavitev olimpijskih iger kaže najnovejši duh časa,
ki bi ga morali vsi sprejeti, smer, v katero gre vsaj Evropa.
Preostali svet se temu smeji.
Temu se ne smeje le nekaj cerkvenih voditeljev, ampak ves svet. Ne samo Rusi.
Toda tako je predstavljeno, ker ne smeš prestopiti meje. In nekaj vam povem.
Dokler se ljudje bojijo prestopiti mejo, me preseneča, da o tem ni veliko več poročanja tukaj na YouTubu, saj si ne
želite prestopiti meje in si ne želite dati noge v usta.
Vendar vam povem, da mi je popolnoma vseeno, če sem si dal nogo v usta.
Menim namreč, da ta oddaja nima nobene zveze s temeljnimi vrednotami Evrope in olimpijskih iger.
Gre za absolutno politično predstavitev tega, kar naj bi bilo zdaj tako rekoč najnovejši trend.
Nima ničesar skupnega z njim in vam preprosto pokaže, da ga sprejemate, da ga gledate in se z njim strinjate.
No, potem ste jo zares sprejeli in potem gre v to smer.
In prav to je zastopanost, ki jo ima tudi ta država, ta celotna Evropa. In tako je videti.
Kot sem rekel, sem še vedno šokiran, saj bi pričakoval, da se bo po tem dogodku
razburilo veliko več ljudi. Ampak to je to, kar je.
Nekaj jih temu nasprotuje, nekaj jih molči, nekaj jih ne stori ničesar in preprosto upa na boljše čase.
Ker bo nekdo to uredil.
Morda Trump, da, morda bo kaj popravil.
Takšen je sedanji odnos.
In pravim vam, da se ne bo nič spremenilo, če večina ljudi ali vsaj nekateri od njih ne
bodo odprli ust in nekaj storili v zvezi s tem.
In tako je tudi v sistemu: zdaj ga lahko sprejmete, vendar ga ne sprejmite za svoje
življenje, temveč si ga oblikujte po svojih željah.
In vsakdo, ki zdaj reče, ja, ne morem, ker sem odvisen in neprilagodljiv, ker imam službo, otroke in družino, ker sem
vezan in še kaj in ne morem, je samo zid izgovorov, ki ga obdaja.
Bistvo problema so tisti, ki ga obkrožajo.
Zato se bistvo problema ne bo nikoli spremenilo, če ga boste ves svoj čas ometavali z ogromno izgovori.
Zato mi v komentarjih sporočite, kaj si mislite.
Seveda se vidimo v naslednjem videoposnetku.
Nasvidenje.