Öppningsceremonin för de olympiska spelen hade verkligen allt. Och jag måste säga att jag fortfarande är chockad.
Hej mina kära, ni känner mig, jag kan inte bara lämna det där, och särskilt inte öppningsceremonin vid de olympiska spelen.
Även om vissa hellre skulle hålla tyst och säga, kom igen, låt det bara passera.
Detta är öppnandet av de olympiska spelen nu i Paris, som helt enkelt ger Europa möjlighet att
presentera sig självt och sina egna värderingar.
Det innebär att den som accepterar detta säger att detta verkligen är mina värderingar, mina dygder,
detta är den kontinent som representerar mig här.
Definitivt inte, så jag måste säga något om det, för annars skulle jag bara acceptera det.
Nu måste man tänka på de tidigare spelen, eller låt oss säga så här, de olympiska spelen, vad stod de för?
Varför infördes detta?
De stod i princip för styrka, skönhet, hälsa och sport.
Det ska naturligtvis vara en show, också för att roa det stora flertalet människor.
Men det hade dessa värden, dessa värden som länderna i Europa då också representerade och
ville representera här i form av denna utställning.
Men den här gången var det rekord i antal åskådare - mer än 10 miljoner människor följde
invigningen av de olympiska spelen i Paris.
206 nationella olympiska kommittéer är representerade vid spelen i Paris.
Framför allt skildringen av den sista måltiden kritiserades hårt.
Enligt min mening hade öppningsceremonin för de olympiska spelen absolut ingenting gemensamt med de
olympiska spelen och de värden som de faktiskt har.
För det här handlar om idrott, som jag sa, om hälsa.
Ja, helt enkelt vissa värden som finns representerade här.
Men nej, de använde det för att föra in en politisk åsikt.
Och låt oss ta en närmare titt på det nu.
Jag skulle vilja berätta några saker för er här, bland annat om den kritik som har framförts här.
Och sedan, framför allt, och detta är det absolut mest intensiva av allt, vad medierna rapporterade om det.
Och jag säger dig, det överträffar helt enkelt allt.
Jag menar, vi lever i ett krigstillstånd här. Vi lever i absoluta kristider.
Och det lyckas gå ännu bättre.
Så du måste föreställa dig att den sista måltiden porträtterades här som en uppvaknad HBTQI-transgenderfest.
Och genom att göra det förlöjligades kristendomen i princip.
Inte bara det, jag syftar också på något annat. Men..:
Kritikerna såg det faktiskt som en anpassning till hela den tidsanda som råder här och
som ett hån mot deras egna kulturella rötter.
För vad har det ena med det andra att göra?
Varför måste ni representera det på det här sättet, om ni inte verkligen bara vill slå någon på
käften och visa att det här är den riktning vi ska gå i.
Och om du accepterar det, så kommer det att hända på samma sätt.
Invigningsceremonin för de olympiska spelen är faktiskt inget annat än en demonstration av vår tids förfall.
Kan du kalla det något annat? Jag kan inte kalla det något annat.
Och man behöver inte vara kristen för att tycka att ett sådant hån mot kultur och religion är avtändande.
Det har helt enkelt ingen plats i den.
Det sägs här att en skandal på sociala medier går upp och ner på alla möjliga sätt.
Det är en enda stor freakshow. Kristendomen blir helt enkelt förlöjligad som ett resultat.
En amerikansk biskop, Robert Barron, frågade sig därför om de någonsin skulle ha vågat göra narr av islam på ett liknande sätt.
Jag ska berätta svaret för dig. Nej, naturligtvis inte.
För inte bara Tyskland, utan även Frankrike befinner sig i en absolut kris.
Brottsligheten ökar faktiskt nästan snabbare än i Tyskland.
Vad händer på gatorna, även nu under de olympiska spelen finns det också många rapporter om så våldsamma
attacker att man bara kan fråga sig själv vad som har hänt här?
Det är helt enkelt inte längre det Paris, det är inte längre det Frankrike eller det Tyskland som vi brukade känna
till och följaktligen är det inte de olympiska spelen och deras värden som vi brukade känna till dem.
Men här säger de att det bara är konservativa som tänker så, eftersom de är fångade i gamla tider och
inte inser den moderna tidsåldern, den nya tidsandan.
Ja, det är så det är. Jag känner också så.
Jag skulle också vilja säga att jag hellre räknar mig själv bland dem än någon annanstans.
Den katolska mediewebbplatsen frågar på X, citat: ʹVarför insisterar LGBTQIA Plus-samhället, som
förespråkar kärlek, fred och tolerans, på att förolämpa kristna?
Skapades inte de olympiska spelen för att främja global enighet?
På vilket sätt främjar förolämpningen av världens största religion detta mål?
Och det är precis vad det är. Vad gör en sak där?
I grund och botten kan det bara vara ett hån mot en religion, mot en kulturell anda, som
uppenbarligen inte längre har någon plats i detta område.
De säger också, vad gör en sådan show på de olympiska spelen?
Det är ett idrottsevenemang. Idrottsutövarnas prestationer bör stå i centrum, inte ideologi och politik.
Och det är just det som jag också måste kritisera här.
Å ena sidan är det naturligtvis bra att folk accepterar det, men å andra sidan måste jag säga att det är precis vad det är.
Vad har den politiska agendan med spelen att göra?
Men du förstår, allt är ett kretslopp. Allt är små pusselbitar som är sammanlänkade.
Man kan inte längre anta - eller när kunde man anta - att det verkligen finns en splittring någonstans i
form av en uppdelning, att man verkligen säger, ʹHej, vänta lite, vi går inte med på det härʹ.
Istället styrs helheten, inte av individen utan av helheten.
Och så länge som varje individ inte säger: "Hallå, vänta lite, jag tänker inte gå med på det här, jag tänker inte
acceptera det", kommer makten inte att komma från folket.
Makten kommer snarare från dem som gör den här agendan till vad den är.
Tänk på vad som just har hänt med ölmärket i USA, där de har anpassat reklamen till den nuvarande nya tidsandan och
folk faktiskt har sagt: "Jag dricker inte det där längre.
Jag säger ju att allt har tagits ifrån dig. Allt.
Och det är just det, makten kommer från folket.
Om man inte tar emot det och låter det skölja över en, så är det bara borta.
Och dessa värden, dessa dygder, är helt enkelt borta.
Och som jag sa, nu kan ni säga att allt är konservativt, gammalt, klassiskt, vi vill inte ha något av det.
Jag skulle säga att man inte bara kan förlöjliga allt som har hänt i det förflutna och säga: "Ja, vi vill inte ha det så.
Och framför allt framställs det än en gång som om det vore en liten minoritet som på något sätt tycker att det som hände vid
invigningen av de olympiska spelen är mycket, mycket märkligt.
Och naturligtvis fanns det många, många fler showintermezzon än bara denna sista måltid.
Till exempel avbildades också halshuggningen av Marie Antoinette.
Och nu måste man ta hänsyn till att hon, drottningen, älskades, senare motarbetades och till slut halshöggs.
231 år senare verkar det som om Paris firar halshuggningen av drottning Marie Antoinette.
Vid invigningen av de olympiska spelen i Paris presenterades drottningens avhuggna skalle på ett
magnifikt sätt inte långt från Justitiepalatset.
Så det är bara Marie Antoinette med huvudet i händerna, så att säga, och sedan sångshowintermezzon och annat.
Och nu ska ni lyssna noga. Det mest intensiva i allt detta är vad medierna faktiskt säger om det och jag
har naturligtvis sammanställt och plockat ut det åt er.
Och det finns alla möjliga olika uttalanden här, jag tycker att det är helt häftigt, jag är glad att visa dig något.
Här skriver till exempel NTV, se upp nu, ʹKatolska kyrkan upprörd: Ryssar hånar öppningsceremoniʹ.
Du kan föreställa dig vilken riktning det här tar.
Ja, så naturligtvis kyrkan, absolut konservativ, gammal och så vidare. Åh, de kan inte klara av det, naturligtvis.
Och ryssarna, förstås. Det som är fienden just nu är naturligtvis ryssarna.
Med andra ord måste man naturligtvis tycka om det som ryssarna inte tycker om, annars kan man vara ryssarnas vän.
Det här är faktiskt den nuvarande manipulationsstrategin. Föreställ dig det, så absolut våldsamt.
En annan tidningsartikel. Media firar OS-ceremoni. "Vaken show" chockar konservativa.
För det är naturligtvis bara de konservativa som blir chockade och ingen annan.
Att majoriteten är chockad av detta? Nej, bara för att majoriteten är tyst.
Och det är just därför man kan säga att det bara chockar minoriteten.
Bara konservativa. Bara några få kristna. Bara några få ryssar.
Ja, vill du vara en del av det? Bäst att inte säga något eller inte vara på den här webbplatsen alls.
Det betyder medierapporter, jag har läst allt möjligt, smaken är olika. Det är bara konservativa som inte gillar det.
Det är bara kyrkan som kritiseras. Som jag sa, ryssarna kritiserar det.
Det måste sägas att denna show redan på förhand hade väckt förvåning.
Eftersom den officiella presentationen av affischen var mycket överraskande för alla.
Med andra ord finns det en affisch som presenterar de olympiska spelen.
Men det var också något som saknades.
Och det passar bara. Som jag sa, tänk dig att det är som en cirkel, som ett pussel.
Där varje bit passar ihop på något sätt.
Men, se upp. Efter gårdagens avtäckning av den grafiska teckningen, som skapades av
designern Ugo Gattoni, var parisarna snabba att undra.
För att de undrade över bilden. För att en liten eller mycket, mycket stor detalj saknas på bilden, som ska återskapa Paris.
Men tydligen står Paris inte längre för det. Och se upp nu.
En symbol saknas på Dôme des Invalides, där bland andra Napoleon ligger begravd och som anses vara ett av stadens landmärken.
För om man tittar på katedralen och representationen av katedralen, så saknas helt enkelt det kristna korset på kupolen.
Det var bara borttaget här för ett ögonblick, ja. Det är bara en representation, det behöver inte vara som på riktigt.
I stället för korset är det helt enkelt en rak stång på byggnaden.
Det är helt enkelt försvunnet. Den är helt enkelt borta.
Det finns ingen anledning att hetsa upp sig över den här lilla detaljen.
Han kanske har glömt. Nej, absolut inte. Definitivt inte!
Och den officiella affischen saknar helt enkelt en symbol för Frankrike.
Så både flaggan och katedralen, till exempel Notre Dame, liksom den kristna symbolen.
För det är tydligen inte längre vad Paris står för. Det är inte längre vad Europa står för.
För att ni är för mångfald och så vidare.
Men vad har mångfald att göra med att helt enkelt ändra ett landmärke så att det inte
på något sätt har en kristen symbol på sig?
Men se upp, det kommer att finnas alla de mer kristna tecknen vid öppningsceremonin, som i sin tur kommer att hånas.
Vad det nu har med saken att göra.
Med andra ord visar detta firande, denna öppningsceremoni, hela denna presentation av de olympiska spelen den
senaste tidsandan som alla bör acceptera, den riktning som åtminstone Europa är på väg mot.
Resten av världen skrattar åt det.
Och det är inte några få kyrkoledare som skrattar åt det, utan hela världen. Inte bara ryssarna.
Men det är så det presenteras, för det är inte meningen att man ska gå utanför ramarna. Och jag ska säga dig en sak.
Så länge människor är rädda för att gå över gränsen är jag förvånad över att det inte finns mycket mer
rapportering om det här på YouTube, för du vill inte gå över gränsen och du vill inte sätta foten i munnen.
Men jag bryr mig inte om jag sätter foten i munnen på mig själv.
Jag tycker nämligen att det här programmet inte har någonting att göra med vad Europas och de olympiska
spelens grundläggande värderingar egentligen borde vara.
Snarare är det en absolut politisk representation av vad som nu så att säga borde vara den senaste trenden.
Det har ingenting med det att göra och visar bara att ni accepterar det, ni tittar på det, ni går med på det.
Ja, då har man verkligen accepterat det och då går det åt det hållet.
Och då är det just den representation som detta land, hela detta Europa, då också har. Och det är så här det ser ut.
Som sagt, jag är fortfarande chockad eftersom jag hade förväntat mig mycket mer av ett ramaskri
efter att ha sett detta. Men det är vad det är.
Och några säger ifrån, några håller tyst, några gör ingenting alls och hoppas helt enkelt på bättre tider.
För någon kommer att reda ut det.
Kanske Trump, ja, kanske han kommer att fixa något.
Det är den nuvarande inställningen.
Och jag säger dig, om inte majoriteten av människor, eller åtminstone några av dem, på något sätt öppnar munnen
och gör något åt det, så kommer ingenting att förändras.
Och det är så i systemet, du kan acceptera det nu, men acceptera det inte för ditt liv, utan forma ditt liv som du vill ha det.
Och alla som nu säger, ja, jag kan inte, för jag är beroende och oflexibel och arbete och barn och familj och
jag är bunden och vad som helst och jag kan inte, det är bara en mur av ursäkter som omger det.
De som finns runt omkring är kärnan i problemet.
Det är därför som problemets kärna aldrig kommer att förändras om du ägnar all din tid åt
att plåstra om det med en enorm mängd ursäkter.
Så låt mig gärna veta vad du tycker i kommentarerna.
Och naturligtvis ses vi i nästa video.
Hej då.