Obecné informace o právních předpisech a pravidlech AZK naleznete na konci prezentace.
Páni, to byl den!
Nyní pokračuje.
Dostáváme se k dalšímu světlu.
V dalším díle se zaměříme na konflikt na Blízkém východě a můžeme položit své výbušné otázky
dalšímu velikánovi osvěty, který žije v Japonsku.
Rozhovor s ním vede náš fantastický zpravodaj Kla.TV Dan z USA.
Japonsko, USA, my tady ve Švýcarsku, takže tentokrát máme co do činění s časovým rozdílem 15 hodin mezi těmito dvěma muži
a časovým rozdílem sedmi a osmi hodin pro nás ve Švýcarsku.
Rádi bychom vám poděkovali za vaše cenné služby a předem se podívali na životopis koho?
James Corbett.
Jamesi, potřebujeme tě!
James Corbett se narodil a vyrostl v Kanadě.
Na Trinity College v irském Dublinu získal magisterský titul z filozofie.
Po přestěhování do Japonska založil James Corbett v roce 2007 webové stránky "The Corbett Report" jako platformu pro nezávislé
kritické analýzy politiky, společnosti, historie a ekonomiky.
V té době vedle své práce učitele angličtiny provozoval i tyto webové stránky.
O čtyři roky později se stal investigativním novinářem na plný úvazek.
Od té doby získal za svou novinářskou práci řadu ocenění a byl vyhledávaným řečníkem na různých univerzitách, na
TEDxGorningen a před nezávislými vyšetřovacími komisemi, jako je kanadská Národní občanská vyšetřovací komise.
V průběhu let vydal James Corbett mnoho odhalujících dokumentů, například "9/11: The Suspects", "A Century of Enslavement:
The Story of the Federal Reserve" a "Who is Bill Gates?".
Jeho hloubkový výzkum je veřejně dostupný na jeho webových stránkách a mnoha kanálech ve
stovkách epizod podcastů, rozhovorů a dalších formátů.
Jen na jeho sociálních sítích ho sleduje přes 300 000 odběratelů.
V roce 2018 vyhlásil každoroční negativní ocenění "Fake News Awards", kterým dokumentuje
nejvíce zkreslené zprávy ze systémových médií.
James Corbett dnes hovoří na téma "Konflikt na Blízkém východě a digitální peníze centrálních bank: naprosto hororový scénář!".
Jamesi Corbette, děkuji vám, že jste opět přišel.
Žádný problém.
Dnes budeme hovořit o válce na Blízkém východě a CBDC .
Takže pokud jste připraveni a naši posluchači jsou připraveni, přejdeme rovnou k věci.
Milí diváci, jste připraveni?
Začněme tímhle: Vy jste 7. říjen označil za izraelskou devětasedmdesátku .
Jak se to stalo? Jak tyto dvě věci zapadají do sebe?
No, zřejmě nejsem jediný, kdo tuto větu použil.
Ve skutečnosti tento výraz použila mainstreamová média bezprostředně po útocích ze 7. října.
A samozřejmě tento termín používají v souvislosti s velkolepým, rozsáhlým teroristickým útokem, který nebyl takový,
jak nám bylo řečeno, a který ospravedlňuje pokračující, pravděpodobně nikdy nekončící válku proti terorismu.
Používám toto přirovnání zcela jiným způsobem, protože jak ti, kdo znají mou práci, vědí, rozebíral jsem teroristické útoky pod
falešnou vlajkou z 11. září z mnoha různých úhlů pohledu, včetně sledování peněžních stop a
válečných her, které se 11. září odehrávaly.
A také se podíváme na některé podezřelé a osoby kolem 11. září, na zpravodajské agenty a agentury, které aktivně spolupracovaly a
v mnoha ohledech vytvořily Al-CIAdu, známou také jako Al-Káida.
Když tedy říkám, že 7. říjen byl izraelským 11. zářím, myslím to v tomto kontextu, jako zinscenovanou nebo vyprovokovanou
událost pod falešnou vlajkou, která byla použita k ospravedlnění předem připravené vojenské a politické agendy.
Když říkáte, že válka nikdy neskončí, pak to vidím tak, že Izrael má v Gaze své záměry.
Vidíte způsob, jak ukončit válku v Gaze?
Jak to skončí? Mělo by to skončit?
Nekonečná věc je, že pokud budou mít kolem sebe nepřátele, budou dál čerpat z americké státní
pokladny, aby mohli pokračovat v dodávkách zbraní.
Ale když už mluvíme o Gaze, předpokládáte, že tato situace skončí?
Bohužel vidím, jak by to mohlo skončit.
A bohužel většina alternativ není příjemná.
Patří mezi ně i vyhlazení palestinského lidu z pásma Gazy.
Na to naráží řada ministrů v izraelském parlamentu, kteří hovoří o likvidaci pásma Gazy nebo o likvidaci palestinského lidu.
A bohužel jsou tito lidé samozřejmě odmítnuti: "Ach, to jsou extrémní okrajové skupiny krajní pravice.
Nepředstavují většinu izraelské vlády."
Je však zajímavé, že Netanjahuova politická koalice je v současnosti závislá právě na takových lidech.
Takže myšlenka, že by to mohlo skončit etnickou čistkou pásma Gazy, není v izraelské politice zase tak malým okrajovým jevem.
A pak je tu samozřejmě otázka Západního břehu Jordánu, kde velká část izraelské politické třídy již léta otevřeně a
koordinovaně pokračuje v nelegálním osídlování a rozšiřuje je.
To se děje na Západním břehu Jordánu.
Minulý týden Mezinárodní soudní dvůr (ICJ) v předběžném rozsudku rozhodl, že izraelská
okupace okupovaných palestinských území je nezákonná.
To znovu potvrzuje, že se jedná o nezákonnou okupaci a že Izrael musí vynaložit veškeré
úsilí, aby co nejdříve ukončil své počínání.
Ale jak to vypadá?
A bohužel, jak jsem řekl, vidím mnoho možností.
Dovedu si představit mnoho způsobů, jak by to mohlo skončit, zejména v pásmu Gazy.
Mohlo by to skončit například úplným vyhlazením palestinského lidu nebo přinejmenším vysídlením dostatečného počtu lidí, aby
bylo další přežití Palestinců v Gaze neudržitelné, nebo aby se alespoň otevřely nové cesty
a nové oblasti pro izraelské osídlení v Gaze.
Ale cokoli, co připomíná vojenskou perspektivu, například že by Hamás skutečně bojoval ve válce proti izraelské vládě a že by
proti sobě skutečně bojovaly dvě síly a že by to mohlo dopadnout jakkoli, považuji za falešný narativ, který byl implantován.
To, co se tam děje, není válka.
Je to masakr, velký masakr, který právě probíhá.
A když se podíváme za pásmo Gazy na Západní břeh Jordánu, vidíme Jeruzalém, Golanské výšiny, každé z těchto míst.
Mohli bychom tedy extrapolovat a říci, že cílem je možná vyhlazení Palestinců z celého Izraele, nebo ne??
Jak jsem řekl, nejedná se o extrapolaci ani o teorii.
O tom se aktivně a otevřeně hovoří, přinejmenším ze strany některých členů izraelského parlamentu.
A když to udělají, když tito ministři vystoupí a učiní tato prohlášení, obvykle Netanjahu vystoupí a učiní
nějaké prohlášení: "Ach, tohle zachází příliš daleko, ach, my tuto myšlenku nepodporujeme."
Ale jak už jsem řekl, politická koalice, která drží Netanjahuovu vládu pohromadě, závisí
na ministrech, kteří činí taková prohlášení.
A je jich mnoho.
V současné době to dokumentuju pro nadcházející díl podcastu.
Právě se na tyto údaje dívám a mohu říci, že existuje dostatek zdokumentovaných důkazů o výrocích mnoha izraelských
politiků, kteří vyzývají k vyhlazení palestinského lidu.
Nejde tedy o okrajovou myšlenku, kterou vyslovuje jen pár lidí. Vyjadřují ji lidé na mocenských pozicích.
A to je, jak jsem řekl, alespoň jeden ze způsobů, jak si můžeme představit ukončení tohoto
konfliktu, i když tím nejhorším možným způsobem.
Ano. No, a Netanjahu zmírní své výroky podle toho, kdo ho poslouchá.
Chci říct, že se bude snažit tuto myšlenku zlehčovat, ale jindy zase přirovná obyvatele
Gazy k Amálekovi, kterého je třeba zlikvidovat.
Ano. A samozřejmě to souvisí i s izraelskou domácí politikou a politickými cykly.
V Netanjahuově kariéře je navíc zdokumentováno, že v době ostrých politických voleb činí nejprovokativnější
a nejagresivnější prohlášení vůči Palestincům.
V podstatě se bude ucházet o hlasy pravicových voličů, kteří ho udrží ve funkci.
Pak je tu ale také nebezpečí, že Netanjahu bude obviňován ze všeho.
V izraelské politice je rozhodně dominantní silou. A to už celá desetiletí.
Není to však jediná síla.
A riskujeme, že kdybychom dostali k moci vyrovnanějšího izraelského premiéra, jako je Naftali Bennett
nebo Ehud Barak, který byl důvěrníkem Jeffreyho Epsteina, či někoho jiného, bylo by vše v pořádku.
Ale myslím, že je to falešný narativ , který byl do této konverzace zasazen.
Jde o zásadní otázku, která je v centru izraelské politiky od vzniku izraelského státu až po
teroristické útoky, které vedly k jeho vzniku.
To víme.
Ještě jednou: nejedná se o konspirační teorie. Jedná se o zdokumentovanou historii.
Například útok na hotel King David v roce 1946, který byl v té době největším teroristickým útokem v dějinách a otřásl svědomím
celého světa, zabil desítky, stovky lidí a mnoho dalších zranil.
Byl to naprosto bezostyšný útok.
Šlo o cílený teroristický útok, který spáchali ti, kteří se později stali izraelským politickým
establishmentem v rámci svého plánu vyhnat Brity z Palestiny.
A bohužel byl velmi úspěšný.
Základy izraelského státu byly tedy od samého počátku založeny na terorismu a násilí vůči Palestincům.
A bohužel se za posledních 75 let nic nezměnilo.
Když říkáte, že se tato teroristická skupina stala politickým establishmentem, myslíte Irgun? .
Ano. A vlastně mi to jméno teď uniká.
Ale zdokumentoval jsem to ve svém posledním díle podcastu ("Seznamte se s Benjaminem Netanjahuem,
válečným zločincem") "Seznamte se: Benjamin Netanjahu, válečný zločinec" to zdokumentoval.
Zejména vůdce Irgunu, který byl zodpovědný za operaci v hotelu King David, byl Netanjahuem chválen jako
příklad zakladatele izraelského státu - byl jedním z otců zakladatelů izraelského státu.
V roce 2006, při příležitosti 60. výročí tohoto smrtícího bombového útoku, odhalila izraelská vláda pamětní desku.
Britský velvyslanec tehdy řekl, že je naprosto pozoruhodné, že svobodný, liberální a demokratický stát postaví
doslova pomník strašlivému, smrtícímu teroristickému útoku.
Ale kdo byl u toho, aby odhalil pamětní desku a znovu připomněl Irgun a pochválil ho za jeho
roli při vzniku Izraele v této smrtící události?
Nikdo jiný než Benjamin Netanjahu.
Je Netanjahuova vláda nějak spojena s Hamásem?
Ano, jsou.
A opět jsem to doložil ve své práci.
Před několika měsíci jsem napsal článek s názvem "Tajná historie Hamásu", který se zabývá založením Hamásu, tím, co je to
Hamás, odkud pochází, a dalekosáhlými vazbami mezi izraelskou vládou a tajnými službami mezi izraelskou vládou a Hamásem.
A myslím, že by bylo příliš snadné říci, že Hamás je jen naprostý výmysl, naprostá loutka izraelské vlády.
Bylo však prokázáno, že byl podporován, propagován, financován a zvýhodňován izraelskou vládou.
Na zasedání strany Likud v roce 2019 Benjamin Netanjahu dokonce výslovně prohlásil, že jeho strategií je podporovat
Hamás, aby Palestinci v pásmu Gazy zůstali politicky a ideologicky odděleni od Palestinců na Západním břehu Jordánu.
To má zajistit, aby se nikdy nemohly sjednotit a nikdy nepředstavovaly skutečnou hrozbu vytvořením
dvoustátního řešení palestinsko-izraelského konfliktu.
Takže je to opět zřejmé, nemusíme o tom spekulovat.
Jamesi, když už mluvíme o nutnosti pokračovat ve válkách obecně:
Viděl jsem, jak předpokládám, vaše nejnovější video a zmínil jste se o článku v časopise CovertAction.
A podíval jsem se do časopisu CovertAction.
Nevím, jestli jsem četl správný článek, ale byl od člověka, který říkal, že to byl od počátku
modus operandi Spojených států: udržovat války.
Řekl byste, že je tomu tak obecně na Blízkém východě, že je tomu tak dnes na Ukrajině a že je tomu tak i ve Spojených státech?
Řekl bych, že se jedná o obecný způsob fungování vojensko-průmyslového komplexu, který Eisenhower
identifikoval, když v roce 1960 opouštěl úřad amerického prezidenta, a který je dnes v platnosti ještě více než tehdy.
To je "modus operandi" tohoto vojensko-průmyslového komplexu od jeho počátků.
Válka je zdravím státu, ale válka je také zdravím každého průmyslu, každého pomocného orgánu, každé
zpravodajské agentury a všech ostatních orgánů většího hlubokého státu, který ve skutečnosti určuje politiku.
A proto mají nejen vlastní zájem, nejen skrytý zájem, ale jejich zájem se rovná zájmu na vedení
války a neustálém vytváření důvodů pro vojenské akce.
Takže ano, to je určitě součástí strategie.
Myslím, že to platí spíše v určitých časech a na určitých místech z určitých strategických důvodů.
Můžeme se na to podívat historicky.
Například v 80. letech bylo výslovným důvodem financování - ve skutečnosti šlo o největší alespoň přiznanou operaci CIA
v historii - financování Talibanu v Afghánistánu v 80. letech jako součást jeho džihádistické války proti Sovětům.
- a to právě proto, že hluboký stát Carterovy administrativy koncem 70. let rozhodl, že nejlepší způsob, jak Sověty vykrvit,
je dostat je do mlýnku na maso a dát jim jejich vlastní Vietnam.
To tedy udělali výslovně a explicitně.
A snažili se tuto válku udržet co nejdéle.
Taková byla strategie.
Konflikt na Ukrajině je podle mého názoru přesnou paralelou, protože v tomto případě je cílem jednoznačně Rusko a
Spojené státy s ním rády bojují do posledního Ukrajince,
a budou nadále posílat peníze, pomoc a zbraně, aby tento konflikt pokračoval co nejdéle a vysával Rusy.
No, myslím, že Trump nedávno řekl, že chce ukončit tuto válku.
Kdyby zastavil válku, zastavil by se i mlýnek na maso.
Ale myslím, že má i jiné důvody, proč válku zastavit.
Rádi bychom si promluvili o vašich názorech na současnou situaci v zástupné válce NATO na Ukrajině.
A vzpomeňme si na hlavní osoby odpovědné za zahájení a pokračování války proti Rusku.
Co chtějí lidé jako Victoria Nulandová a Antony Blinken, ministr zahraničí USA?
Jaký je váš cíl?
To je dobrá otázka.
A myslím, že je otázkou, jak daleko do geopolitické historie chcete jít.
Rozhodně si myslím, že strategií impéria, britského impéria na konci 19. století, amerického impéria ve 20. století,
bylo po velmi dlouhou dobu udržovat Rusy a Němce oddělené a udržovat je v podstatě ve vzájemné válce.
Protože kdyby se sjednotily, a to ani politicky, ani ekonomicky, i kdyby spolu měly jen dobré vztahy, znamenalo
by to vážné ohrožení schopnosti Britů nebo Američanů ovládat například evropský kontinent.
A jak bylo poznamenáno již před více než sto lety, od dob Mackindera, Halforda Mackindera a vzniku geopolitiky, jak ji
známe dnes, je tato oblast srdcem tzv. globální šachovnice.
A každá mocnost, která ji ovládá, má v podstatě kontrolu nad celou planetou.
A to se chápe už více než sto let, a právě proto bylo vždy potřeba vrážet klín mezi Rusy a Němce nebo Evropany obecně.
A myslím, že je to aktuální i dnes.
To je stále součástí strategie.
Ano, vedl jsem rozhovor s provozovatelem webových stránek Antiwar.com.
Dělá velký protiválečný podcast.
Horton. Ano, Scott Horton.
A řekl: "Poslední, co si Západ přeje, je německo-ruská jednota.
A říká, že nejhorší by bylo, kdyby spolu Německo a Rusko znovu začaly válčit.
A viděli jsme, co se stane, když se to stane.
Ano, máme.
Vraťme se k Trumpovu prohlášení, že tuto válku ukončí.
Co víte o jeho dobrém příteli Larrym Finkovi, generálním řediteli společnosti BlackRock, který má shodou okolností poradní roli
při obnově Ukrajiny a je zodpovědný za Ukrajinský rozvojový fond?
Ano. Je to přesně tak, jak jste to popsal.
Mimochodem, společnost BlackRock je největší investiční firmou na světě, která drží když ne většinu, tak alespoň velkou
část akcií prakticky všech společností z žebříčku Fortune 500 .
A společnost BlackRock, zejména Larry Fink, generální ředitel společnosti BlackRock, také výrazně
investuje do obnovy Ukrajiny, která byla samozřejmě zasazena do kontextu digitální transformace.
Tento proces byl zahájen již před současným konfliktem, ale rozhodně se rozšířil.
A Larry Fink otevřeně hovořil o tom, že to představuje dokonalou příležitost pro
kompletní digitální transformaci vlády a ekonomiky.
Přesně o to se tedy snaží.
A samozřejmě jde o boom a korupční byznys v podobě miliard eur, miliard dolarů pro toho, kdo do
tohoto koláče strčí svůj rypák a sní z něj co nejvíc.
A Larry Fink se rozhodně zdá být v pozici tohoto krvežíznivého upíra na krční žíle lidstva.
Pátral jsem po pozadí Larryho Finka a jeho angažmá na Ukrajině a jeho vměšování se tam a narazil jsem na
konferenci, která se konala před několika lety v New Yorku.
Slyšeli jste někdy o "Dealbook Summitu", který sponzoruje New York Times?
Ano, slyšel jsem o tom, ale nesledoval jsem ten proces.
No, četl jsem to drobným písmem.
Uvedl: "Na summitu rovněž vystoupí designovaný premiér Benjamin Netanjahu, ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj, generální
ředitel META Mark Zuckerberg, ministryně financí USA Janet Yellenová a generální ředitel společnosti BlackRock Larry Fink."
Všichni tito lidé se sešli na summitu v New Yorku.
Co si myslíte?
Jen mě to ani trochu nepřekvapuje.
Řekl bych, že právě od těchto lidí se dá očekávat, že se sejdou, aby o tom mluvili a snažili se z toho všemožně profitovat,
a to jak finančně, tak geopoliticky. A také vojensky.
Každý hráč u tohoto stolu má samozřejmě své vlastní důvody, proč u něj sedí,
ale určitě se shodnou na programu vysávání krve z Ukrajiny v boji proti Rusům - což by v
současné době chtělo mnoho různých lidí u tohoto stolu.
No, Jamesi, nezdálo se, že byste si byl příliš jistý možnými výsledky současné krize v Izraeli.
Jaký je optimistický scénář výsledku války na Ukrajině, aniž by společnost BlackRock ovládla zemi?
Ano. Jak jsem řekl, je to teď mimořádně obtížné.
A myslím si, že všichni hráli s kartami tak daleko, že je těžké si představit, že by se z této propasti dalo ustoupit.
Protože si nemyslím, že by se Rusové nyní mohli stáhnout, aniž by dosáhli alespoň nějakého opatření na Donbasu, které by
jim zachránilo tvář ve vztahu k údajným geopolitickým cílům.
Současně se však Ukrajina pevně vydala na cestu západní integrace, včetně členství v NATO.
Na nedávné konferenci NATO zaznělo ujištění, že cesta Ukrajiny do NATO je nezvratná.
Nestane se to zítra, ale stane se to.
To byla samozřejmě červená linie, kterou Rusové vytyčovali už velmi, velmi dlouho. Ještě před Putinem.
Myšlenkou NATO na Ukrajině byla tato červená linie.
Takže je těžké si představit opatření, které by bylo možné v této fázi provést a které by přinejmenším, jak říkáte...
I kdyby konflikt skončil zítra, máme v Kyjevě vládu, která se zavázala k digitální transformaci, akvizici společností
BlackRock, Palantir a dalších, které se do této hry zapojují.
V tuto chvíli je těžké si představit, že by mohli být vyhozeni z vlády v Kyjevě.
Přesně tak. Dobře. Dobře, Jamesi, přejdeme k našemu druhému tématu, CBDC.
A toto téma bych rád otevřel malou novinkou z minulého víkendu, který začal předminulý týden.
Víte, měl jsem plnou hlavu práce, byl jsem v háji a nepřemýšlel jsem o věcech, nepátral jsem a nekontroloval jsem svůj Twitter.
O celé záležitosti CrowdStrike jsem toho moc nevěděl.
Ani jsem nevěděl, co je CrowdStrike, dokud mi dnes někdo neřekl, že je to společnost zabývající se softwarovou bezpečností.
V pátek se ale něco stalo a z nějakého důvodu jsem se nemohl dostat k žádným digitálním záznamům ve své bance.
V mobilním telefonu mám aplikaci, která mi umožňuje prohlížet si bankovní účet a transakce. A
v ní je napsáno "přes víkend není k dispozici".
A pak můj kamarád řekl, ano, to by mohlo být kvůli tomu CrowdStrike.
Zmínil, že byly zrušeny stovky letů.
Zmínil, že dnes ráno na tři hodiny nefungoval YouTube, že byly zavřené banky atd.
A když už mluvíme o CBDC, napadlo mě, že by to mělo být pro myšlenku digitalizace jako černé oko.
Nemyslíte si, že se lidé obávají ztráty přístupu k hotovosti a nemožnosti utrácet, aniž by byli stoprocentně
závislí na digitálních penězích, které chtějí zavést?
Jsem rád, že jste tuto diskusi zasadil do tohoto kontextu,
protože právě teď jsou desetitisíce lidí, možná ještě více, kterým byly zrušeny cesty, kterým nefungují
bankovní účty atd., protože přišla událost století, tento strašlivý rozvrat, který se právě rozšířil.
Ale přinejmenším by se lidé měli nyní prioritně zamyslet nad tím, zda je dobrý nápad učinit celý náš život, naši ekonomickou
existenci, závislou na této digitální technologii, která je přinejmenším zranitelná vůči náhodným poruchám a falešným
aktualizacím, nemluvě o skutečných útocích, které provádějí skuteční pašíci zvenčí nebo jako útoky pod falešnou vlajkou,
které jsou nějakým způsobem generovány nebo třeba jen vyšší mocí.
To víme.
EMP , sluneční záření, Carringtonova událost .
Víme, jaké věci mohou v mžiku zničit nebo narušit náš elektronický život, jak ho známe.
V jistém smyslu bylo téměř povzbudivé vidět, co se stalo s problémem CrowdStrike, kdy byly palubní
lístky pro cestující psány ručně na papír, protože je nebylo možné vytisknout elektronicky.
QR kódy nebylo možné použít.
Doslova jste je vyplnili ručně.
A přinejmenším si uvědomíte, jak moc jsme ponořeni do digitálního matrixu, že je šokující
vidět v dnešní době ručně psanou palubní vstupenku.
Ale ano, lidé si dříve zapisovali věci tužkou a papírem.
Proč jsme se toho vzdali?
Jaké zásadní a naléhavé problémy jsme vyřešili tím, že jsme celý svůj život vložili do tohoto digitálního matrixu?
Myslím, že by se to dalo aplikovat na mnoho věcí, kde existuje nové řešení, a první otázka, kterou bychom
si měli položit, je: Co je špatně na tom, co tu máme?
Například ve staré síti 3 G jsem měl docela dobrý příjem, alespoň když jsem byl v Japonsku.
Proč potřebujeme 4 G nebo 5 G?
A nadále ji rozšiřují a tvrdí nám, že je to naprosto nezbytné pro naši další existenci.
Ale nemusím stahovat film za 19 sekund místo 53 sekund.
Dovolte mi, abych zde uvedl odkaz na Neila Postmana, autora knih jako "Ubavit se k smrti".
Byl to velmi zajímavý a pokrokový autor, který byl produktivní a aktivní v 80. a 90. letech.
Psal o internetu v době, kdy se teprve objevoval.
A přednesl řadu projevů o technologických otázkách.
Už nevím, pod jakým jménem byl tento projev pronesen. Ale když se podíváte pod Neil Postman "otázky o technologii", najdete ho.
Domnívám se, že formuloval čtyři otázky, které bychom si měli klást u každé nové navrhované technologie.
Jedním z nich je: Jaký je problém, jehož řešením má být navrhovaná technologie?
A je to opravdu problém?
A je to skutečně řešení?
A rozebírá to vynikajícím způsobem, který je podle mého názoru dnes ještě aktuálnější než
před třemi desetiletími, kdy tento projev pronesl.
To zní zajímavě.
Jamesi, vím, že jsme se tomuto tématu věnovali v našem posledním rozhovoru, ale na konferenci AZK nás sleduje mnohem více diváků.
A myslím, že někteří lidé stále chtějí vědět, jaký je rozdíl mezi CBDC a například Apple
Pay nebo jinými digitálními platebními systémy.
A proč se 93 % všech centrálních bank najednou aktivně zapojilo do vývoje těchto CBDC?
Digitální platební infrastruktura, jaká existuje nyní a kterou nyní využíváte, je
založena na formě peněz, na kterou jsme si zvykli.
Jinými slovy, peníze soukromých klientů v komerčním bankovním cyklu.
Je toho hodně, co je třeba pochopit o peněžních machinacích a nesmyslech, které rádoby čarodějové z Wall
Streetu provádějí, o dece, kterou po mnoho a mnoho staletí přetahovali přes oči široké veřejnosti.
Jde však o to, že většina zemí má dnes dvoukolejný měnový systém.
Jedním z nich je velkoobchodní peněžní systém, který je určen samotným bankám, komerčním bankám, které samy mají rezervní účty
u centrální banky, a ať už je to ECB, Bank of Japan nebo Federální rezervní systém ve Spojených státech,
tyto komerční banky ukládají rezervy a provádějí vzájemné transakce v rámci tohoto velkoobchodního okruhu.
My, vy, já a všichni ostatní, kteří to posloucháte, máme své peníze u těchto
komerčních bank, a to je soukromý klientský cyklus,
Jedná se o dvě zcela odlišné věci; peníze, které banky používají ve velkoobchodním cyklu, se technicky
liší od peněz, které používáme v každodenním životě.
Když tedy platíme Apple Pay nebo podobnou službou, používáme peníze soukromých zákazníků.
Jedná se o peníze, které vytváří retailová banka.
Komerční bankovní systém obecně.
Většina peněz vzniká z dluhů vůči komerčním bankám.
Díky kouzlu své bankovní smlouvy mají právo tyto peníze vytvářet tím, že nám je půjčují.
Při každé půjčce nechodí do bankovního trezoru a nevytahují z něj hromadu peněz, ale vytvářejí peníze, které
jim pak dlužíte - včetně úroků! - Báječný nápad, pokud jste náhodou bankéř, rozhodně.
CBDC je myšlenka, že poprvé budeme mít přímý přístup k penězům centrální banky.
Samozřejmě, že již dnes existují peníze emitované centrální bankou.
Když vytáhnete jednu z bankovek, ať už žijete v kterékoli zemi, když vytáhnete jednu z papírových bankovek, pokud ji vůbec máte v
peněžence, protože většina lidí platí bezhotovostně, bude na ní napsáno něco jako: u nás v Japonsku "Bank of
Japan", ve Spojených státech "Federal Reserve", protože to je vyjádření odpovědnosti centrální banky.
Tuto bankovku ve skutečnosti vydává sama centrální banka.
To je tedy jediný způsob, jakým může centrální banka vlévat peníze přímo do ekonomiky, a to je jen zlomek ekonomiky.
Ve světě CBDC však budou moci přenést své vyjádření odpovědnosti centrální banky přímo do vaší digitální peněženky, protože
nyní budete mít účet, v závislosti na tom, jak jej nastaví, ale tak či onak, budete mít účet u samotné centrální banky.
A budou moci nejen kontrolovat a sledovat vaše transakce, ale také do nich nahlížet a případně, jak už mnozí upozornili, včetně
politiků ve Velké Británii i jinde, kteří jsou touto možností velmi nadšeni, mohou
programovat, co se s těmito penězi může a nemůže dít.
Tak například, pokud si stanovíte omezení, že tento měsíc můžete koupit jen určité množství masa,
protože víme, že konzumace masa rozzlobí bohy počasí.
Pokud stanoví omezení, mohou ho vymáhat tím, že vám zabrání koupit si za digitální měnu své
centrální banky více masa, než je přidělené množství.
Pokud se rozhodnete pro tento způsob implementace, bude to automatická záležitost, kterou nelze obejít.
Nebo jakékoli jiné omezení, které si dokážete představit, by mohlo být zavedeno v reálném čase pouhým otočením
digitálního spínače, což by představovalo naprosto strašidelnou míru kontroly nad ekonomikou přímo centrálními bankéři.
Ano, a právě jste mi odpověděl na další otázku, která zněla: Co by podle vás bylo pro stát nejatraktivnější?
A já bych řekl, že je to schopnost pečlivě sledovat náš majetek a naše výdaje a v případě potřeby kontrolovat, jak je využíváme.
Rozhodně, a měl bych to rozlišit, protože, jak jsem již zdůraznil, v současné podobě bankovního
systému jsou komerční banky mezi centrální bankou a námi.
Komerční banky jsou tedy důležitou součástí tohoto procesu a v současnosti samozřejmě
vykonávají neuvěřitelnou kontrolu nad ekonomikou.
Této kontroly se jen tak snadno nevzdáte.
Můžeme si tedy představit mnoho různých způsobů, jak bude systém CBDC strukturován.
Jedním z nich by mohlo být, že centrální banka přenese svou schopnost spravovat a ověřovat účty na
komerční banky nebo alespoň na ověřené finanční instituce.
I zde tedy budete působit jako prostředník.
To by znamenalo, že centrální banky by se alespoň tvářily, že jsou od tohoto procesu vzdáleny jen na vzdálenost paže:
"Ach, my to všechno neřídíme. Tohle dělají komerční banky."
Vzhledem k politické a ekonomické realitě uspořádání bankovního systému se přirozeně nabízí otázka, kdo tyto komerční
banky reguluje a určuje jim, co mohou a co nemohou dělat.
Jedná se o regulační orgány centrálních bank a vlád.
A viděli jsme, jak byla tato pravomoc v minulosti zneužita.
Například za Obamovy vlády nařídilo ministerstvo spravedlnosti komerčním bankám ve Spojených státech zmrazit účty osob, které
poskytovaly zcela legální, i když pochybné služby, jako jsou pornohvězdy, prodejci střeliva, poskytovatelé půjček na
splátky a další subjekty z odvětví, s nimiž vláda nesouhlasila.
Požadovala, aby banky stáhly tyto klienty z oběhu.
Byly to samotné banky, kdo vyhověl.
Byli to oni, kdo zablokoval účty těchto klientů, ale udělali to proto, že FDIC , jeden z regulátorů bankovního systému
ve Spojených státech, řekl: "Nebudeme chránit vaše vklady.
Mohli bychom vás ze seznamu vyškrtnout, pokud nesplníte naše požadavky a nezbavíte se těchto lidí."
Tento příklad nám ukazuje, jak lze tento typ systému nastavit.
Opět to nebude vypadat přesně jako noční můra, kdy centrální bankéři přímo ovládají
jejich peněženky, ale bude to skoro stejné.
Ano, dovedu si představit, jak se nám to budou snažit přiblížit.
A tohle je jedna z těch situací "když dostali komunisty...".
Nejprve si přišli pro lichváře ve Skid Row .
Takové lidi nemáme rádi.
Pornohvězdy se nám také nelíbí.
Udělají ji atraktivní.
Jak blízko jsme systému CBDC?
Znamená to konec hotovosti?
Určitě mohou koexistovat a pravděpodobně ještě nějakou dobu budou.
To nutně neznamená, že hotovost již nebude existovat.
Již jsme však viděli, jak se bezhotovostní společnost vyvíjela a jak rychle k tomu došlo.
V Japonsku se nacházíme ve fázi, kdy je ekonomika stále z velké části založena na hotovosti, i když se to mění.
Ale vzpomínám si, že jsem se loni zúčastnila konference v Anglii a bylo to pro mě opravdu šokující, i
když jsem o tom věděla, zkoumala to a mluvila o tom.
Bylo opravdu šokující vejít do mnoha kaváren, restaurací a obchodů, které doslova nepřijímaly hotovost.
Bylo to doslova bezhotovostní.
A to byl pro můj systém také šok, ale už je to realita.
Lze si tedy představit, že po zavedení CBDC nastane fáze koexistence.
Lze si však velmi dobře představit, že v důsledku nějaké finanční události pod falešnou vlajkou nebo jiného
zdůvodnění mimořádné situace by hotovost mohla být zrušena.
A většina lidí by dnes pravděpodobně ani nemrkla.
Přesně tak. No, když navštívíte místní supermarket, kolik lidí vidíte používat iPhone, kartu, kartu Easy Pay místo hotovosti?
Není to běžné?
Bohužel ano.
A říkám "bohužel", protože mě velmi potěšila skutečnost, že Japonsko je stále z velké části ekonomikou
založenou na hotovosti, a to do té míry, že si můžete koupit auto za hotovost a ani to není nic neobvyklého.
To se však skutečně mění, a to velmi rychle, protože bezhotovostní platební systémy se zde nejen
zavádějí, ale také stále více aktivně prosazují.
A bohužel je dnes mnohem běžnější, že lidé platí mobilním telefonem nebo kartou, než tomu bylo v minulosti.
Dokonce i v Japonsku, které bylo jednou z mála výjimek v průmyslově vyspělém světě jako
ekonomika založená na hotovosti, se situace mění.
A dovedu si představit, že za pár let dosáhneme bodu, kdy budou bezhotovostní platby běžnější než platby v hotovosti.
Co s tím můžeme dělat, kromě toho, že budeme platit co nejčastěji v hotovosti?
Co dalšího máme v rukávu?
Řekl bych, že je to velmi, velmi dobrý výchozí bod.
A myslím, že je to jeden z těch problémů, které jsou jednoznačně společenským problémem, který nikdo
nemůže vyřešit sám, ale všichni musíme přispět svým dílem.
A naše role spočívá v bojkotu a vědomém rozhodování o nákupu.
A to nejen tím, že se vyhnete obchodům, které fungují bezhotovostně,
ale samozřejmě také v podpoře obchodů, podniků, prodejců nebo lidí, které znáte a kteří jsou ochotni nabízet služby
nejen za hotovost, ale také za drahé kovy, kryptoměny, směnné kruhy nebo jiné verze komunitních měn, ať už jde o cokoli.
Nejsem tu od toho, abych posuzoval, co byste měli používat.
Myslím, že byste měli používat vše kromě CBDC.
A to je jedna z věcí:
Dokud budeme napínat svaly a pokračovat v budování komunity, která bude mít podporu alespoň v případě tohoto přechodu, takže
až dojde k zavedení bezhotovostního platebního styku a stále více lidí se vydá touto cestou, budou stále existovat lidé, kteří
budou ochotni i odklonit se, podstoupit nepohodlí, pokud budou muset, aby mohli platit hotovostí nebo drahými kovy
nebo něčím jiným, pak alespoň tato ekonomika může pokračovat.
Většina lidí se jistě připojí k bezhotovostnímu platebnímu styku, aby se prosadila, ale
příležitost k podpoře této komunity tu bude.
Ale pokud tyto svaly necvičíme, ale prostě si řekneme: "Aha, to je docela nepříjemné, chci si
jen zajít do supermarketu a koupit si tuhle věc.
Tentokrát budu muset nejspíš platit bezhotovostně."
Čím více to děláme, tím více nás ovládne bezhotovostní svět.
Nakonec jde o náš systém návyků a my si musíme zvyknout přijímat nepříjemnosti, abychom podpořili svět,
který chceme, a vyhnuli se světu, který nechceme.
Amen, Jamesi.
Blíží se konec našeho času.
Rád do nich vkládám něco osobního, co se mě týká a co se mírně odchyluje od scénáře.
Rád bych ti, Jamesi, popsal hypotetickou situaci a zjistil, jak bys v ní reagoval.
Vím, že se o tomto tématu tolik šušká, a spekulace jsou naprosto bezuzdné způsobem, který vás může obtěžovat,
pokud sejdeme z cesty a budeme se pohybovat v králičí noře na nejrůznějších úrovních.
Ale musím se vás zeptat na údajný pokus o atentát z 13. července , to by nevadilo?
Jistě, ano.
Takže řekněme, že předsedáte konferenci a přijde na řadu otázka údajného atentátu z 13. července .
Lidé se rozčilují, objevují se nejrůznější spekulace o tom, co se vlastně stalo, a vy se nějak dostanete z kurzu.
Zvedneš kladivo a ztišíš ho.
Co děláte pro to, abyste v takové situaci lidi udržel na správné cestě, co byste jim řekl?
Myslím, že ve chvíli, kdy o to lidé projevili zájem, je už pozdě to jen tak zatloukat.
Nikdy bych si nedovolil říkat lidem, na co by měli myslet nebo čemu by měli věnovat svůj čas či pozornost,
ani bych si nedovolil jim alespoň říkat, aby tomu či onomu nevěnovali svůj čas či pozornost.
A i kdybych to udělal, kdo by mě poslouchal a proč?
Určitě bych však mohl poznamenat, že význam takové události pro mě jako člověka, který nevěří v politický systém a proces, který
nám byl dán s "otrockou schránkou na návrhy" , která přichází ve čtyřletých intervalech, není relevantní bez zastřešujících
otázek digitálních měn centrálních bank a konfliktu v Izraeli a na Ukrajině a dalších věcí, o kterých jsme dnes mluvili.
Skutečný smysl této věci nemá nic společného s tím či oním politickým kandidátem.
Jde o to, čemu lidé, kteří tento systém ovládají, chtějí, abychom věřili, že se to stalo, a proč chtějí, abychom tomu věřili.
Kdybych tedy mohl v takové imaginární situaci něco říct, řekl bych prostě, že by bylo užitečnější se podívat: Co tato
událost znamená, proč jsme vedeni k tomu, abychom o ní určitým způsobem přemýšleli a mluvili, v čí zájmu to je?
Přijmeme-li tento narativ, jak je nám vnucován, kam nás vede a k jakému výsledku?
A pokud se nenajde jiný důvod, pak snad jen proto, aby nás opět zatáhl do politické diskuse a všechny znovu
zaměřil na to, kterou stranu tohoto řízeného levo-pravého dravého ptáka chtějí politicky podporovat.
Kdyby to mělo jen přilákat lidi zpět do tohoto cirkusu, mohl by to být skutečný smysl takové akce.
Takže bych to alespoň předložil k diskusi.
Velmi dobře, velmi dobře.
Dobře, poslední, poslední otázka, Jamesi, poslední otázka:
Překvapilo vás propuštění Juliana Assange?
Myslím, že ano, i když jen kvůli dlouhodobému příběhu, jako je konflikt na Ukrajině nebo v Afghánistánu nebo cokoli jiného.
Zdá se, že v určitém okamžiku se stává skutečným cílem ponechat ji v tomto nekonečném procesu, v tomto stavu.
Neříkám, že by bylo zajímavé sledovat, jak by to dopadlo u soudu, ale nejsem si jistý,
jestli bych chtěl vidět, jak by to dopadlo u soudu.
V každém případě mě to překvapilo.
To jsem nečekal.
Nevidím to jako úžasné vítězství svobody projevu, už jen proto, že jediné, o čem se ve skutečnosti rozhodlo,
bylo: "Ano, jsem vinen, jsem vinen, teď mě pusťte ven."
A to opravdu nepomáhá se zásadním problémem, že byl vytvořen precedens, podle kterého jsou běžné novinářské postupy nezákonné.
A to je v podstatě to, co zde bylo zjištěno.
Naštěstí, protože to mohlo být ještě horší.
Mohlo také dojít ke skutečnému soudnímu rozhodnutí, že to, co udělal, bylo nezákonné, což by byl ještě horší precedens.
Ale mohlo to být lepší,
protože by bylo mnohem lepší prohlásit za nevinného někoho, kdo jen dělal novinářskou práci.
Určitě, určitě.
Mohli bychom říci, že bychom možná měli oslavovat jeho propuštění, ale naše oslavy by měly být
poněkud tlumené, protože k nim došlo díky dohodě.
Jako vždy bychom měli pokračovat v poukazování na fakta a problémy spojené s tímto případem,
a ne se zabývat osobnostmi zúčastněných osob.
Souhlas, naprostá pravda.
Co takhle, milí účastníci konference AZK, zatleskat Jamesi Corbetovi?
Skvělé, děkuji. Položil jsi na stůl hluboké souvislosti.
Vážíme si vás, máme vás rádi.
Děkuji ti, Dane, za fantastickou prohlídku.
.