Yleistä tietoa oikeudellisista määräyksistä ja AZK-säännöistä on esityksen lopussa.
Vau, vau mikä päivä!
Nyt se jatkuu.
Seuraavaan valopilveen päästään.
Seuraavassa osassa keskitymme nyt Lähi-idän konfliktiin, ja saamme esittää räjähdysalttiit kysymyksemme
toiselle valistuksen jättiläiselle, joka asuu Japanissa.
Häntä haastattelee fantastinen Kla.TV:n kirjeenvaihtajamme Dan Yhdysvalloista.
Japani, Yhdysvallat ja me täällä Sveitsissä, joten tällä kertaa näiden kahden miehen välillä on 15 tunnin aikaero ja
meillä Sveitsissä seitsemän tai kahdeksan tunnin aikaero.
Haluaisimme kiittää teitä arvokkaista palveluistanne ja vilkaista etukäteen kenen elämäkertaa?
James Corbett.
James, me tarvitsemme sinua!
James Corbett syntyi ja kasvoi Kanadassa.
Hän valmistui filosofian maisteriksi Trinity Collegesta Dublinista, Irlannista.
Muutettuaan Japaniin James Corbett perusti vuonna 2007 verkkosivuston "The Corbett Report", joka on
foorumi riippumattomille kriittisille analyyseille politiikasta, yhteiskunnasta, historiasta ja taloudesta.
Tuolloin hän pyöritti verkkosivustoa englanninopettajan työnsä ohella.
Noin neljä vuotta myöhemmin hänestä tuli päätoiminen tutkiva toimittaja.
Sittemmin hän on saanut lukuisia palkintoja journalistisesta työstään, ja hän on ollut kysytty puhuja eri yliopistoissa,
TEDxGorningenissa ja riippumattomien tutkintakomiteoiden, kuten Kanadan National Citizens Inquiryin, edessä.
Vuosien varrella James Corbett on julkaissut monia paljastavia dokumentteja, kuten "9/11: The Suspects",
"A Century of Enslavement: The Story of the Federal Reserve" ja "Who is Bill Gates?".
Hänen perusteellinen tutkimuksensa on julkisesti saatavilla hänen verkkosivustollaan ja lukuisilla kanavilla
sadoissa podcast-jaksoissa, haastatteluissa ja muissa muodoissa.
Yli 300 000 tilaajaa seuraa häntä pelkästään hänen sosiaalisissa kanavissaan.
Vuonna 2018 hän lanseerasi vuotuisen negatiivisen "Fake News Awards" -palkinnon, jonka avulla hän
dokumentoi järjestelmämedian vääristellyimmät uutiset.
James Corbett puhuu tänään aiheesta "Lähi-idän konflikti ja digitaalinen keskuspankkiraha: ehdoton kauhuskenaario!".
James Corbett, kiitos paljon, että olette jälleen täällä.
Ei ongelmaa.
Tänään puhumme Lähi-idän sodasta ja CBDC:stä .
Jos olet valmis ja kuuntelijamme ovat valmiita, pääsemme suoraan asiaan.
Hyvät katsojat, oletteko valmiita?
Aloitetaan tästä: .
Miten se tapahtuu? Miten nämä kaksi asiaa sopivat yhteen?
No, en tietenkään ole ainoa, joka on käyttänyt tuota ilmaisua.
Valtavirran tiedotusvälineet käyttivät itse asiassa tätä ilmaisua heti 7. lokakuuta tehtyjen iskujen jälkeen.
Ja tietenkin he käyttävät termiä yhteydessä näyttävään, laajamittaiseen terrori-iskuun, joka ei ollut sitä,
mitä meille kerrottiin, ja joka oikeuttaa jatkuvan, oletettavasti loputtoman terrorismin vastaisen sodan.
Käytän vertailua aivan eri tavalla, koska kuten työni tuntevat tietävät, olen analysoinut 9/11-tapahtuman väärän lipun
terroristihyökkäyksiä monesta eri näkökulmasta, mukaan lukien rahan jäljittämisen ja
9/11-tapahtumassa käytyjen sotapelien tarkastelu.
Lisäksi tarkastellaan joitakin syyskuun 11. päivän tapahtumiin liittyviä epäiltyjä ja henkilöitä, tiedusteluoperaattoreita ja
-virastoja, jotka tekivät aktiivisesti yhteistyötä ja monin tavoin loivat Al-CIAdan, joka tunnetaan myös nimellä Al-Qaida.
Kun siis sanon, että lokakuun 7. päivä oli Israelin syyskuun 11. päivä, tarkoitan sitä tässä yhteydessä, eli lavastettuna tai
provosoituna vääränlaisena tapahtumana, jota käytettiin jo etukäteen laaditun
sotilaallisen ja poliittisen agendan oikeuttamiseksi.
Kun sanotte, että sota ei lopu koskaan, niin näen, että Israelilla on aikeita Gazassa.
Näettekö keinon lopettaa tämä Gazan sota?
Miten se päättyy? Pitäisikö sen loppua?
Tarkoitan, ääretön asia on se, että jos heillä on jatkuvasti vihollisia ympärillään, he jatkavat
Yhdysvaltain valtiovarainministeriön varojen käyttämistä asetoimitusten jatkamiseen.
Mutta Gazasta puheen ollen, näettekö tilanteen loppuvan?
Valitettavasti ymmärrän, miten se voi päättyä.
Ja valitettavasti useimmat vaihtoehdot eivät ole miellyttäviä.
Niihin kuuluu palestiinalaisten hävittäminen Gazan alueelta.
Tähän ovat viitanneet monet Israelin parlamentin ministerit, jotka ovat puhuneet Gazan kaistan
hävittämisestä tai palestiinalaisten eliminoimisesta.
Ja valitettavasti nämä ihmiset tietysti hylätään sanomalla: "He ovat äärioikeiston ääriryhmiä.
He eivät edusta Israelin hallituksen enemmistöä."
On kuitenkin mielenkiintoista huomata, että Netanjahun poliittinen koalitio on tällä
hetkellä riippuvainen juuri tällaisista ihmisistä.
Ajatus siitä, että tämä voisi itse asiassa johtaa Gazan kaistan etniseen puhdistamiseen, ei olekaan
mikään pieni marginaali-ilmiö Israelin politiikassa.
Ja sitten on tietysti kysymys Länsirannasta, jossa suuri osa Israelin poliittisesta luokasta on jo vuosia
harjoittanut avointa ja koordinoitua politiikkaa laittomien siirtokuntien jatkamiseksi ja laajentamiseksi.
Näin tapahtuu Länsirannalla.
Juuri viime viikolla Kansainvälinen tuomioistuin päätti alustavassa tuomiossaan, että Israelin
miehitys miehitetyillä palestiinalaisalueilla on laiton.
Tämä vahvistaa jälleen kerran sen, että kyseessä on laiton miehitys ja että Israelin on tehtävä
kaikkensa lopettaakseen miehityksensä mahdollisimman pian.
Mutta miltä se näyttää?
Ja valitettavasti, kuten sanoin, näen monia mahdollisuuksia.
Voin kuvitella monia tapoja, joilla tämä voisi päättyä, erityisesti Gazan kaistalla.
Se voisi päättyä esimerkiksi Palestiinan kansan täydelliseen tuhoamiseen tai ainakin siihen, että tarpeeksi moni ihminen
joutuisi siirtymään pois kotiseudultaan, jotta palestiinalaisten jatkuva selviytyminen Gazassa ei olisi enää
mahdollista, tai ainakin siihen, että Israelin siirtokunnille avautuisi uusia väyliä ja alueita Gazassa.
Mutta kaikki, mikä muistuttaa sotilaallista näkökulmaa, esimerkiksi se, että Hamas todella sotisi Israelin hallitusta
vastaan ja että vastakkain olisi kaksi voimaa, jotka taistelevat toisiaan vastaan, ja että tilanne voisi päättyä kumpaan
tahansa suuntaan, on mielestäni väärä tarina, joka on istutettu.
Se, mitä siellä tapahtuu, ei ole sota.
Se on teurastusta, suurta teurastusta, joka tapahtuu juuri nyt.
Ja kun katsomme Gazan kaistaleen ulkopuolelle Länsirannalle, näemme Jerusalemin, Golanin kukkulat, kaikki nämä paikat.
Voisimme siis ekstrapoloida ja sanoa, että tavoitteena on mahdollisesti
palestiinalaisten hävittäminen koko Israelista, eikö niin?
Kuten sanoin, tämä ei ole ekstrapolaatio tai teoria.
Tästä on puhuttu aktiivisesti ja avoimesti ainakin Israelin parlamentin tiettyjen jäsenten toimesta.
Ja kun he tekevät niin, kun nämä ministerit tulevat esiin ja antavat lausuntoja, tyypillisesti Netanjahu tulee
esiin ja antaa jonkinlaisen lausunnon: "Voi, tämä menee liian pitkälle, me emme tue tätä ajatusta."
Mutta kuten sanoin, poliittinen koalitio, joka pitää Netanjahun hallituksen koossa, riippuu
ministereistä, jotka antavat tällaisia lausuntoja.
Ja niitä on paljon.
Dokumentoin tätä parhaillaan tulevaa podcast-jaksoa varten.
Tarkastelen näitä tietoja juuri nyt ja voin sanoa, että on olemassa runsaasti dokumentoitua näyttöä siitä, että
monet israelilaiset poliitikot ovat esittäneet lausuntoja, joissa he vaativat Palestiinan kansan tuhoamista.
Kyseessä ei siis ole mikään marginaalinen ajatus, jonka vain muutamat ihmiset ovat esittäneet.
Sen ovat ilmaisseet valta-asemassa olevat ihmiset.
Ja kuten sanoin, se on ainakin yksi tapa, jolla voimme kuvitella tämän konfliktin päättyvän,
vaikkakin pahimmalla mahdollisella tavalla.
Kyllä. No, ja Netanjahu lieventää huomautuksiaan riippuen siitä, kuka häntä kuuntelee.
Tarkoitan, että hän yrittää vähätellä ajatusta, mutta jonain toisena päivänä hän rinnastaa
Gazan asukkaat Amalekiin, joka on eliminoitava.
Kyllä. Ja tietysti tämä liittyy myös Israelin sisäpolitiikkaan ja poliittisiin sykleihin.
Netanjahun uralla on dokumentoitu malli, jonka mukaan hän antaa kaikkein provokatiivisimpia ja suorasukaisimpia lausuntoja
kaikkein aggressiivisimmasta palestiinalaisiin kohdistuvasta politiikasta kiivaasti kiisteltyjen poliittisten vaalien aikana.
Hän lähinnä kosiskelee niiden oikeistolaisten ääniä, jotka pitävät hänet virassaan.
Mutta sitten on myös vaara, että Netanjahua syytetään kaikesta.
Hän on varmasti hallitseva voima Israelin politiikassa. Ja on ollut vuosikymmeniä.
Mutta se ei ole ainoa voima.
Ja meillä on vaara olettaa, että jos vain saisimme valtaan Naftali Bennettin tai Ehud Barakin, joka oli
Jeffrey Epsteinin luottohenkilö, tai jonkun muun kaltaisen Israelin pääministerin, niin kaikki olisi hyvin.
Mutta minusta se on väärä kertomus , joka on istutettu tähän keskusteluun.
Kyse on perustavanlaatuisesta kysymyksestä, joka on ollut Israelin politiikan keskiössä Israelin valtion
perustamisesta lähtien aina terrori-iskuihin asti, jotka johtivat Israelin valtion perustamiseen.
Me tiedämme sen.
Vielä kerran: nämä eivät ole salaliittoteorioita. Tämä on dokumentoitua historiaa.
Esimerkiksi King David -hotelliin vuonna 1946 tehty hyökkäys, joka oli tuolloin historian suurin terrori-isku
ja ravisteli maailman omatuntoa, tappoi kymmeniä, satoja ihmisiä ja haavoitti monia, monia muita.
Se oli täysin röyhkeä hyökkäys.
Ja se oli kohdennettu terrori-isku, jonka tekivät ne, joista myöhemmin tulisi Israelin poliittinen johto
osana suunnitelmaansa ajaa britit pois Palestiinasta.
Ja valitettavasti hän onnistui siinä hyvin.
Israelin valtion perusta perustui siis alusta alkaen terrorismiin ja palestiinalaisiin kohdistuvaan väkivaltaan.
Valitettavasti mikään ei ole muuttunut viimeisten 75 vuoden aikana.
Kun sanotte, että tästä terroristiryhmästä tuli poliittinen instituutio, tarkoitatteko Irgunia? .
Kyllä. Ja itse asiassa nimi ei nyt tule mieleeni.
Mutta dokumentoin sen viimeisimmässä podcast-jaksossani ("Meet Benjamin Netanyahu, War Criminal") "Meet:
Benjamin Netanjahu, sotarikollinen" dokumentoi sen.
Netanjahu ylistää erityisesti King David -hotellin operaatiosta vastannutta Irgunin johtajaa esimerkkinä Israelin valtion
perustamisesta - hän oli yksi Israelin valtion perustajaisistä.
Vuonna 2006, tämän tappavan pommi-iskun 60. vuosipäivänä, Israelin hallitus paljasti muistolaatan.
Britannian suurlähettiläs sanoi tuolloin, että oli täysin hämmästyttävää, että vapaa, liberaali ja
demokraattinen valtio kirjaimellisesti pystyttäisi muistomerkin hirvittävälle ja tappavalle terrori-iskulle.
Mutta kuka oli paikalla paljastamassa muistolaattaa ja jälleen kerran muistamassa Irgunia ja ylistämässä heitä heidän
roolistaan Israelin perustamisessa tässä tappavassa tapahtumassa?
Ei kukaan muu kuin Benjamin Netanjahu.
Onko Netanjahun hallitus jotenkin yhteydessä Hamasiin?
Kyllä ovat.
Ja jälleen kerran olen dokumentoinut tämän työssäni.
Kirjoitin muutama kuukausi sitten artikkelin "Hamasin salainen historia", jossa käsitellään Hamasin perustamista, sitä, mikä se
on, mistä se on peräisin ja Israelin hallituksen ja salaisen palvelun välisiä kauaskantoisia
yhteyksiä Israelin hallituksen ja Hamasin välillä.
Mielestäni olisi liian helppoa sanoa, että Hamas on pelkkä kangastus, Israelin hallituksen täydellinen sätkynukke.
Mutta on todistettu, että Israelin hallitus tuki, edisti, rahoitti ja suosi sitä.
Benjamin Netanjahu jopa sanoi Likud-puolueen kokouksessa vuonna 2019 nimenomaisesti, että hänen strategiansa oli tukea Hamasia,
jotta Gazan kaistan palestiinalaiset voitaisiin pitää poliittisesti ja
ideologisesti erillään Länsirannan palestiinalaisista.
Tällä pyritään varmistamaan, etteivät ne voi koskaan yhdistyä eivätkä koskaan muodostaa todellista uhkaa luomalla
kahden valtion ratkaisu Palestiinan ja Israelin konfliktiin.
Se on siis taas selvää, eikä meidän tarvitse spekuloida.
James, kun kerran puhumme tarpeesta jatkaa sotia yleensä:
Näin oletettavasti uusimman videosi, ja mainitsit artikkelin CovertAction Magazine -lehdessä.
Ja minä vilkaisin CovertAction Magazinea.
En tiedä, luinko oikean artikkelin, mutta siinä eräs mies sanoi, että tämä on ollut
Yhdysvaltojen toimintatapa alusta alkaen: sotien jatkaminen.
Sanoisitteko, että näin on yleisesti ottaen Lähi-idässä, näin on Ukrainassa tällä hetkellä ja näin on myös Yhdysvalloissa?
Sanoisin, että tämä on sotateollisuuskompleksin yleinen toimintatapa, jonka Eisenhower määritteli
poistuessaan Yhdysvaltain presidentin virasta vuonna 1960 ja joka on nykyään vieläkin enemmän voimassa kuin silloin.
Tämä on ollut tämän sotateollisuuskompleksin "toimintatapa" sen alusta lähtien.
Sota on valtion terveyttä, mutta sota on myös jokaisen teollisuudenalan, jokaisen apuelimen, jokaisen
tiedustelupalvelun ja kaikkien näiden laajemman syvän valtion elinten terveyttä, jotka itse asiassa määrittelevät politiikan.
Ja siksi heillä ei ole ainoastaan oma etu, ei ainoastaan salattu etu, vaan heidän etunsa on yhtä kuin sodankäynnin
etu ja jatkuva syiden luominen sotilaallisille toimille.
Joten kyllä, se on ehdottomasti osa strategiaa.
Uskon, että tämä pätee enemmänkin tiettyinä aikoina ja tietyissä paikoissa tietyistä strategisista syistä.
Voimme tarkastella tätä historiallisesti.
Esimerkiksi 1980-luvulla rahoituksen nimenomainen syy - itse asiassa se oli suurin ainakin tunnustettu CIA:n operaatio
historiassa - oli rahoittaa Afganistanin Talebania 1980-luvulla osana heidän jihad-sotaansa Neuvostoliittoa vastaan.
- nimenomaan ja juuri siksi, että Carterin hallinnon syvä valtio päätti 1970-luvun lopulla, että paras tapa kuivata Neuvostoliitto
kuiviin oli laittaa se lihamyllyyn, antaa sille oma Vietnam.
Näin he siis tekivät nimenomaisesti ja nimenomaisesti.
Ja he yrittivät pitää sodan käynnissä mahdollisimman pitkään.
Se oli strategian taustalla.
Ukrainan konflikti on mielestäni täsmälleen samanlainen, koska tässä tapauksessa kohde on selvästi Venäjä,
ja Yhdysvallat taistelee mielellään Venäjää vastaan viimeiseen ukrainalaiseen asti,
ja he jatkavat rahan, avun ja aseiden lähettämistä pitääkseen tämän konfliktin käynnissä
mahdollisimman pitkään imiäkseen venäläiset kuiviin.
No, Trump sanoi hiljattain, että hän haluaa lopettaa tämän sodan.
Jos hän lopettaisi sodan, myös lihamylly pysähtyisi.
Mutta uskon, että hänellä on muitakin syitä lopettaa sota.
Haluaisimme puhua hieman ajatuksistanne Naton tämänhetkisestä tilanteesta Ukrainan valtakirjasodassa.
Ajatelkaamme myös niitä henkilöitä, jotka ovat pääasiallisesti vastuussa Venäjän vastaisen sodan aloittamisesta ja jatkamisesta.
Mitä Victoria Nulandin ja Yhdysvaltain ulkoministerin Antony Blinkenin kaltaiset ihmiset haluavat?
Mikä on tavoitteenne siellä?
Tuo on hyvä kysymys.
Mielestäni kyse on siitä, kuinka kauas taaksepäin geopoliittisessa historiassa halutaan mennä.
Olen todellakin sitä mieltä, että imperiumin, 1800-luvun lopun brittiläisen imperiumin ja 1900-luvun amerikkalaisen imperiumin,
strategiana oli hyvin pitkään pitää venäläiset ja saksalaiset erillään toisistaan ja
pitää ne pohjimmiltaan sodassa toisiaan vastaan.
Jos ne yhdistyisivät, ei edes poliittisesti tai taloudellisesti, vaikka niillä olisi vain hyvät suhteet toisiinsa,
se olisi vakava uhka esimerkiksi brittien tai amerikkalaisten kyvylle hallita Euroopan mannerta.
Kuten yli sata vuotta sitten todettiin, Halford Mackinderin Mackinderin ajoista lähtien ja nykyisin tuntemamme
geopolitiikan syntymisestä lähtien, tämä alue on niin sanotun maailmanlaajuisen shakkilaudan ydinaluetta.
Ja jokainen voima, joka hallitsee sitä, hallitsee periaatteessa koko planeettaa.
Ja tämä on ymmärretty jo yli vuosisadan ajan, ja juuri siksi on aina ollut tarve lyödä kiilaa venäläisten
ja saksalaisten tai yleensä eurooppalaisten välille.
Ja se on mielestäni edelleen ajankohtaista.
Se on edelleen osa strategiaa.
Kyllä, haastattelin Antiwar.com-sivuston ylläpitäjää.
Hän tekee suuren sodanvastaisen podcastin.
Horton. Kyllä, Scott Horton.
Ja hän sanoi: "Viimeinen asia, jota länsi haluaa, on saksalais-venäläinen yhtenäisyys.
Ja hän sanoo, että pahinta olisi, jos Saksa ja Venäjä sotisivat jälleen keskenään.
Olemme nähneet, mitä silloin tapahtuu.
Kyllä, olemme.
Takaisin Trumpin lausuntoon siitä, että hän lopettaa tämän sodan.
Mitä tiedätte hänen hyvästä ystävästään Larry Finkistä, BlackRockin pääjohtajasta, jolla sattuu olemaan
neuvoa-antava rooli Ukrainan jälleenrakentamisessa ja joka on vastuussa Ukrainan kehitysrahastosta?
Kyllä. Se on juuri niin kuin kuvailit sen.
BlackRock on muuten maailman suurin sijoitusyhtiö, joka omistaa, jos ei enemmistöä, niin ainakin suuren
osan lähes kaikkien Fortune 500 -yritysten osakkeista.
Myös BlackRock, erityisesti BlackRockin toimitusjohtaja Larry Fink, on panostanut voimakkaasti Ukrainan jälleenrakennukseen,
joka on tietysti kytketty digitaaliseen muutokseen.
Prosessi käynnistettiin jo ennen nykyistä konfliktia, mutta sitä on varmasti laajennettu.
Larry Fink on puhunut avoimesti siitä, miten tämä tarjoaa täydellisen tilaisuuden hallituksen ja
talouden täydelliseen digitaaliseen muutokseen.
Juuri sitä he siis yrittävät tehdä.
Ja tietenkin tämä on noususuhdanne ja korruptoitunut liiketoiminta, joka tuottaa miljardeja euroja ja
miljardeja dollareita sille, joka voi työntää kuononsa tähän kakkuun ja syödä siitä suurimman osan.
Ja Larry Fink näyttää ehdottomasti olevan tämän verta imevän vampyyrin asemassa ihmiskunnan kaulasuonessa.
Tutkin Larry Finkin taustaa ja hänen osallistumistaan Ukrainaan ja hänen sekaantumistaan siellä, ja törmäsin
konferenssiin, joka pidettiin New Yorkissa muutama vuosi sitten.
Oletko koskaan kuullut New York Timesin sponsoroimasta "Dealbook Summitista"?
Olen kyllä kuullut siitä, mutta en ole seurannut prosessia.
No, luin pienellä painettuun tekstiin.
Siinä sanottiin, että huippukokouksessa puhuvat myös pääministeriehdokas Benjamin Netanjahu, Ukrainan presidentti
Volodymyr Zelensky, META:n toimitusjohtaja Mark Zuckerberg, Yhdysvaltain valtiovarainministeri Janet
Yellen ja BlackRockin toimitusjohtaja Larry Fink."
Kaikki nämä ihmiset yhdessä New Yorkin huippukokouksessa.
Mitä mieltä olette?
Se ei vain yllätä minua pätkääkään.
Sanoisin, että juuri näiden ihmisten odotettaisiin kokoontuvan puhumaan asiasta ja yrittämään hyötyä siitä kaikin tavoin, sekä
taloudellisesti että geopoliittisesti. Ja myös sotilaallisesti.
Ja tietenkin jokaisella pöydän pelaajalla on omat syynsä olla siellä,
mutta he voivat varmasti olla yhtä mieltä siitä, että Ukrainasta on imettävä elinvoima venäläisten torjumiseksi -
jotain sellaista, mitä monet eri ihmiset tämän pöydän ympärillä haluaisivat tällä hetkellä tehdä.
No, James, et vaikuttanut kovin luottavaiselta Israelin nykyisen kriisin mahdollisten tulosten suhteen.
Optimistisesti ajatellen, mikä on puoliksi järkevä skenaario Ukrainan sodan
lopputuloksesta ilman, että BlackRock ottaa maan haltuunsa?
Kyllä. No, kuten sanoin, se on nyt poikkeuksellisen vaikeaa.
Ja mielestäni kaikki ovat pelanneet korttinsa niin pitkälle, että on vaikea kuvitella, että nyt
on olemassa keino astua takaisin tästä kuilusta.
En nimittäin usko, että venäläiset voivat vetäytyä nyt ilman, että he ovat saavuttaneet Donbassissa ainakin
jonkinlaisen kasvojen pelastamistoimenpiteen suhteessa väitettyihin geopoliittisiin tavoitteisiinsa.
Samaan aikaan Ukraina on nyt kuitenkin vakaasti asetettu tielle kohti länsimaiden yhdentymistä, mukaan lukien Nato-jäsenyys.
Äskettäisessä Naton konferenssissa vakuutettiin, että Ukrainan tie Nato-jäsenyyteen on peruuttamaton.
Se ei tapahdu huomenna, mutta se tapahtuu.
Se oli tietenkin punainen viiva, jonka venäläiset ovat vetäneet jo hyvin, hyvin pitkään. Jo ennen Putinia.
Naton ajatus Ukrainassa oli tämä punainen viiva.
On siis vaikea kuvitella, että tässä vaiheessa olisi mahdollista toteuttaa kasvoja säästäviä
toimenpiteitä, jotka eivät ainakin, kuten sanotte...
Vaikka konflikti päättyisi huomenna, Kiovassa on hallitus, joka on sitoutunut digitaaliseen muutokseen, BlackRockin, Palantirin
ja muiden tähän peliin osallistuvien yritysten hankintaan.
Tällä hetkellä on vaikea kuvitella, että heidät voitaisiin heittää ulos Kiovan hallituksesta.
Aivan oikein. Hyvä. No, James, siirrymme toiseen aiheeseemme, CBDC:hen.
Ja haluaisin avata aiheen pienellä uutisella viime viikonlopulta, joka alkoi toissa viikolla.
Tiedätkö, pääni oli täynnä, olin sekaisin työpäivästäni, enkä ajatellut asioita enkä
oikeastaan tutkinut ja tarkistanut Twitter-feediä.
En siis tiennyt paljoa tästä CrowdStrike-asiasta.
En edes tiennyt, mikä CrowdStrike on, kunnes joku kertoi minulle tänään, että se on tietoturvayhtiö.
Jotain tapahtui kuitenkin perjantaina, enkä jostain syystä päässyt käsiksi pankkini digitaalisiin tietoihin.
Minulla on matkapuhelimessani sovellus, jonka avulla voin tarkastella pankkitiliäni ja
tilitapahtumia. Ja siinä luki "ei käytettävissä viikonloppuna".
Sitten kaverini sanoi, että kyllä, se voi hyvinkin johtua CrowdStrike-asiasta.
Hän mainitsi, että satoja lentoja oli peruttu.
Hän mainitsi, että YouTube oli poissa käytöstä kolme tuntia tänä aamuna, että pankit olivat kiinni ja niin edelleen.
Koska puhumme CBDC:stä, ajattelin, että tämän pitäisi olla mustamaalaus ajatukselle
siirtyä kokonaan digitaaliseen järjestelmään.
Etkö usko, että ihmiset ovat huolissaan siitä, että he menettävät käteisen rahan ja että he eivät voi kuluttaa rahaa
ilman, että he ovat 100-prosenttisesti riippuvaisia tästä digitaalisesta rahasta, jonka he haluavat ottaa käyttöön?
Olen iloinen, että asetit tämän keskustelun tähän kontekstiin,
koska juuri nyt on kymmeniä tuhansia, ehkä jopa enemmänkin, joiden matkat on peruttu, joiden pankkitilit ovat
poissa jne., koska tämä vuosisadan tapahtuma on saapunut, tämä hirvittävä häiriö, joka on juuri levinnyt.
Mutta ainakin ihmisten pitäisi nyt ensisijaisesti miettiä, onko hyvä ajatus tehdä koko elämämme, taloudellinen olemassaolomme,
riippuvaiseksi tästä digitaalisesta teknologiasta, joka on vähintäänkin altis satunnaisille häiriöille ja väärille
päivityksille, puhumattakaan todellisista hyökkäyksistä, joita toteuttavat todelliset ulkopuolelta tulevat
syntipukit tai väärät hyökkäykset, jotka on luotu jollakin tavalla tai kenties vain ylivoimaisen esteen vuoksi.
Me tiedämme sen.
EMF , auringon säteily, Carringtonin tapahtuma .
Tiedämme, minkälaiset asiat voivat tuhota tai häiritä sähköistä elämäämme sellaisena kuin me sen tunnemme silmänräpäyksessä.
Tavallaan oli melkein rohkaisevaa nähdä, mitä tapahtui CrowdStrike-tapauksessa, jossa matkustajien
maihinnousukortit kirjoitettiin käsin paperille, koska niitä ei voitu tulostaa sähköisesti.
QR-koodeja ei ollut mahdollista käyttää.
Olet kirjaimellisesti täyttänyt ne käsin.
Ja se saa ainakin tajuamaan, miten uppoutuneita olemme tähän digitaaliseen matriisiin, että on järkyttävää nähdä
käsinkirjoitettua maihinnousukorttia tänä päivänä ja aikakautena.
Mutta kyllä, ennen ihmiset kirjoittivat asiat ylös kynällä ja paperilla.
Miksi luovuimme siitä?
Mitä elintärkeitä ja kiireellisiä ongelmia olemme ratkaisseet siirtämällä koko elämämme tähän digitaaliseen matriisiin?
Luulen, että tätä voisi soveltaa niin moniin asioihin, joihin on olemassa uusi ratkaisu, ja ensimmäinen
kysymys, joka meidän pitäisi esittää itsellemme, on: Mitä vikaa siinä on, mitä meillä on täällä?
Esimerkiksi minulla on melko hyvä kuuluvuus, ainakin Japanissa ollessani, vanhassa 3 G-verkossa.
Miksi tarvitsemme 4 G tai 5 G?
Ja he laajentavat sitä edelleen ja kertovat meille, että se on ehdottoman välttämätöntä olemassaolomme jatkumisen kannalta.
Mutta minun ei tarvitse ladata elokuvaa 19 sekunnissa 53 sekunnin sijaan.
Sallikaa minun viitata Neil Postmaniin, joka on kirjoittanut muun muassa kirjan "Amusing Ourselves to Death".
Hän oli erittäin mielenkiintoinen ja hyvin ennakoiva kirjailija, joka oli tuottelias ja aktiivinen 1980- ja 1990-luvuilla.
Hän kirjoitti Internetistä, kun se oli vasta syntymässä.
Hän piti useita puheita teknologia-asioista.
En enää tiedä, millä nimellä tämä puhe pidettiin. Mutta jos etsit Neil Postmanin "kysymyksiä teknologiasta", löydät sen.
Mielestäni hän on muotoillut neljä kysymystä, jotka meidän pitäisi kysyä itseltämme
jokaisen ehdotetun uuden teknologian yhteydessä.
Yksi niistä on: Mikä on ongelma, johon ehdotetun teknologian on tarkoitus olla ratkaisu?
Ja onko se todella ongelma?
Ja onko se todella ratkaisu?
Hän selittää tämän erinomaisella tavalla, joka on mielestäni vielä ajankohtaisempi tänä päivänä kuin silloin,
kun hän piti tämän puheen kolme vuosikymmentä sitten.
Kuulostaa mielenkiintoiselta.
James, tiedän, että käsittelimme tätä aihetta edellisessä haastattelussamme, mutta
AZK-konferenssia seuraa paljon enemmän katsojia.
Ja uskon, että jotkut ihmiset haluavat edelleen tietää, mikä ero on CBDC-järjestelmien ja esimerkiksi Apple
Payn tai muiden digitaalisten maksujärjestelmien välillä.
Ja miksi 93 prosenttia kaikista keskuspankeista on yhtäkkiä aktiivisesti mukana kehittämässä näitä CBDC-keskuksia?
Digitaalinen maksuinfrastruktuuri, sellaisena kuin se on nyt olemassa ja jota nyt hyödynnätte,
perustuu siihen rahan muotoon, johon olemme tottuneet.
Toisin sanoen yksityisasiakkaiden rahat kaupallisessa pankkisyklissä.
On paljon ymmärrettävää niistä rahapoliittisista tempauksista ja hölynpölystä, joita Wall Streetin velhot ovat
tehneet, ja siitä peitosta, jonka he ovat vetäneet suuren yleisön silmien edestä monien vuosisatojen ajan.
Ajatuksena on kuitenkin se, että useimmissa maissa on nykyään kaksiosainen rahajärjestelmä.
Yksi on tukkurahajärjestelmä, joka on tarkoitettu itse pankeille, liikepankeille, joilla itsellään on varantotilejä keskuspankissa,
ja olipa kyseessä sitten EKP, Japanin keskuspankki tai Yhdysvaltain keskuspankki Federal Reserve, nämä
liikepankit varastoivat varantoja ja käyvät kauppaa toistensa kanssa tässä tukkurahajärjestelmässä.
Meillä, teillä ja minulla ja kaikilla muilla, jotka kuuntelevat tätä, on rahamme näissä
liikepankeissa, ja se on yksityisasiakkaiden kierto,
Nämä ovat kaksi täysin erilaista asiaa; raha, jota pankit käyttävät tukkukaupassa, on teknisesti erilaista
kuin raha, jota me käytämme jokapäiväisessä elämässämme.
Kun siis maksamme Apple Paylla tai vastaavalla, käytämme rahaa yksityisasiakkaiden liiketoiminnasta.
Tämä on vähittäispankin luomaa rahaa.
Liikepankkijärjestelmä yleensä.
Suurin osa rahasta syntyy liikepankkien veloista.
Heillä on pankkisopimuksensa taikuuden ansiosta oikeus luoda tätä rahaa lainaamalla sitä meille.
He eivät mene pankkiholviin ja ota sieltä kasaa käteistä joka kerta, kun he lainaavat sinulle rahaa, vaan he luovat
rahat, jotka olet heille velkaa - korkoineen! - Loistava ajatus, jos satut olemaan pankkiiri, kaikin mokomin.
CBDC:ssä on kyse siitä, että meillä on ensimmäistä kertaa suora pääsy keskuspankkirahaan.
Keskuspankki on tietenkin jo nyt laskenut liikkeeseen rahaa.
Kun otatte esiin yhden setelin, riippumatta siitä, missä maassa asutte, kun otatte esiin paperisen setelin, jos teillä on
sellainen lompakossanne, koska suurin osa ihmisistä maksaa käteisellä, siinä lukee jotakin sellaista kuin:
täällä Japanissa "Bank of Japan", Yhdysvalloissa "Federal Reserve", koska se ilmaisee keskuspankin vastuun.
Tämän setelin laskee itse asiassa liikkeeseen keskuspankki.
Se on siis ainoa tapa, jolla keskuspankki voi pistää rahaa suoraan talouteen, ja se on vain murto-osa taloudesta.
CBDC-universumissa he voivat kuitenkin tuoda keskuspankkivastuun ilmaisunsa suoraan digitaaliseen lompakkoosi, koska sinulla
on nyt tili, riippuen siitä, miten he sen perustavat, mutta tavalla tai toisella sinulla on tili itse keskuspankissa.
He voivat paitsi tarkistaa ja valvoa maksutapahtumia, myös tutkia niitä, ja mahdollisesti, kuten monet ovat huomauttaneet, myös
poliitikot Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muualla, jotka ovat hyvin innostuneita tästä mahdollisuudesta, he
voivat ohjelmoida, mitä rahoilla voi ja mitä ei voi tapahtua.
Jos esimerkiksi asetat rajoituksen, jonka mukaan voit ostaa vain tietyn määrän lihaa tässä kuussa,
koska tiedämme, että lihansyönti suututtaa sääjumalat.
Jos he asettavat rajoituksen, he voivat valvoa sen noudattamista estämällä sinua ostamasta keskuspankin
digitaalisella valuutalla yli sallitun määrän lihaa.
Tämä on automaattinen asia, jota et voi kiertää, jos päätät toteuttaa sen tällä tavalla.
Tai mitä tahansa muita rajoituksia, joita voitte kuvitella, voitaisiin ottaa käyttöön reaaliajassa digitaalisen
kytkimen painalluksella, mikä merkitsisi täysin painajaismaista määrää keskuspankkiirien suoraa valvontaa taloudessa.
Kyllä, ja vastasitte juuri seuraavaan kysymykseeni, joka kuului: Mikä olisi mielestänne houkuttelevinta valtiolle?
Sanoisin, että se on kyky valvoa tarkasti varojamme ja menojamme ja tarvittaessa valvoa niiden käyttöä.
Ehdottomasti, ja minun pitäisi tehdä ero, koska kuten olen jo todennut, pankkijärjestelmän nykyisessä
muodossa liikepankit ovat keskuspankin ja meidän välissä.
Liikepankit ovat siis tärkeä osa tätä asiaa, ja ne luonnollisesti hallitsevat taloutta tällä hetkellä uskomattomalla tavalla.
Et luovu tästä hallinnasta niin helposti.
Voimme siis kuvitella, että CBDC-järjestelmän rakenne on monin eri tavoin suunniteltu.
Yksi näistä voisi olla se, että keskuspankki siirtää tilien hallinnointi- ja todentamismahdollisuutensa
liikepankeille tai ainakin todennetuille rahoituslaitoksille.
Toimit siis myös tässä yhteydessä välikätenä.
Tämä merkitsisi sitä, että keskuspankit näyttäisivät ainakin olevan vain kädenmitan päässä prosessista: "Ai,
me emme valvo kaikkea tätä. Tämän tekevät liikepankit."
Kun otetaan huomioon pankkijärjestelmän rakenteeseen liittyvät poliittiset ja taloudelliset realiteetit, herää
luonnollisesti kysymys, kuka näitä liikepankkeja sääntelee ja kertoo niille, mitä ne voivat tehdä ja mitä ne eivät voi tehdä.
Nämä ovat keskuspankkien ja hallitusten sääntelyviranomaisia.
Olemme nähneet, miten tätä valtaa on aiemmin käytetty väärin.
Esimerkiksi Obaman hallinnon aikana oikeusministeriö määräsi Yhdysvalloissa toimivia liikepankkeja jäädyttämään sellaisten
henkilöiden tilit, jotka tarjosivat täysin laillisia, vaikkakin hämäräperäisiä palveluita, kuten pornotähtien,
ampumatarvikekauppiaiden, palkkapäivälainaajien ja muiden sellaisten toimialojen edustajien
tilit, joiden kanssa hallitus oli eri mieltä.
Hän vaati, että pankit poistavat nämä asiakkaat liikenteestä.
Pankit itse noudattivat sääntöjä.
He olivat ne, jotka sulkivat näiden asiakkaiden tilit, mutta he tekivät sen, koska FDIC , yksi Yhdysvaltain pankkijärjestelmän
sääntelyviranomaisista, sanoi: "Emme aio suojella talletuksianne.
Voimme poistaa teidät listalta, jos ette suostu vaatimuksiimme päästä eroon näistä ihmisistä."
Tämä esimerkki osoittaa, miten tällainen järjestelmä voidaan perustaa.
Se ei näytä aivan siltä painajaisskenaariolta, jossa keskuspankkiirit kontrolloivat suoraan heidän
lompakoitaan, mutta se on aika lailla samanlaista.
Kyllä, voin kuvitella, miten he yrittävät tehdä siitä meille maistuvaa.
Ja tämä on yksi niistä "kun kommunistit saatiin..." -tilanteista.
Ensin he kävivät rahanlainaajien kimppuun Skid Row'ssa .
No, me emme pidä näistä ihmisistä.
Emme pidä myöskään pornotähdistä.
He tekevät siitä houkuttelevan.
Kuinka lähellä CBDC-järjestelmää olemme?
Merkitseekö tämä käteisen loppua?
Ne voivat varmasti elää rinnakkain, ja luultavasti niin tapahtuu jonkin aikaa.
Tämä ei välttämättä tarkoita sitä, että käteistä rahaa ei enää olisi.
Olemme kuitenkin jo nähneet, miten käteisvapaa yhteiskunta on kehittynyt ja miten nopeasti se on tapahtunut.
Japanissa ollaan siinä vaiheessa, että talous perustuu edelleen suurelta osin käteisrahaan, vaikka tämä onkin muuttumassa.
Muistan kuitenkin osallistuneeni viime vuonna Englannissa pidettyyn konferenssiin, ja se oli todella järkyttävää, vaikka
olin tietoinen asiasta ja olin tutkinut sitä ja puhunut siitä.
Oli todella järkyttävää mennä lukuisiin kahviloihin, ravintoloihin ja vähittäiskauppoihin,
jotka eivät kirjaimellisesti hyväksyneet käteistä.
Se oli kirjaimellisesti vain käteistä.
Sekin oli shokki elimistölleni, mutta se on jo todellisuutta.
Voidaankin kuvitella, että CBDC-järjestelmien käyttöönoton yhteydessä on tulossa rinnakkaiselon vaihe.
Voidaan kuitenkin hyvin kuvitella, että jonkin vääränlaisen taloudellisen tapahtuman tai muun
hätätilan vuoksi käteinen raha voitaisiin poistaa.
Useimmat ihmiset eivät luultavasti edes räpäyttäisi silmiään.
Aivan oikein. No, kun käytte paikallisessa supermarketissa, kuinka monen ihmisen näette käyttävän iPhonea,
käyttävän korttia, käyttävän Easy Pay -korttia käteisen sijaan?
Eikö se ole aika yleistä?
Valitettavasti kyllä.
Ja sanon "valitettavasti", koska olin hyvin tyytyväinen siihen, että Japani on edelleen pitkälti käteisrahaan
perustuva talous siinä määrin, että auton voi ostaa käteisellä, eikä se ole edes jotenkin tavatonta.
Tämä on kuitenkin todella muuttumassa, ja hyvin nopeasti, koska käteisvapaita maksujärjestelmiä ei vain oteta
käyttöön, vaan niitä myös edistetään aktiivisesti yhä enemmän.
Valitettavasti nykyään on paljon yleisempää maksaa matkapuhelimella tai kortilla kuin ennen.
Jopa täällä Japanissa, joka oli yksi harvoista poikkeuksista teollistuneessa maailmassa
käteisrahaan perustuvana taloutena, tilanne on muuttumassa.
Voisin kuvitella, että muutaman vuoden kuluttua saavutamme pisteen, jossa käteismaksut ovat yleisempiä kuin käteismaksut.
Mitä voimme tehdä asialle sen lisäksi, että maksamme käteisellä niin usein kuin mahdollista?
Mitä muuta meillä on hihassamme?
No, sanoisin, että se on erittäin, erittäin hyvä lähtökohta.
Mielestäni tämä on yksi niistä ongelmista, jotka ovat selvästi yhteiskunnallinen ongelma, jota kukaan ei voi
ratkaista yksin, mutta meidän kaikkien on tehtävä oma osuutemme.
Ja meidän roolimme on boikotoida ja tehdä tietoisia ostopäätöksiä.
Eikä pelkästään välttämällä käteisvapaita kauppoja,
mutta tietysti myös tukemalla kauppoja, yrityksiä, jälleenmyyjiä tai tuttuja ihmisiä, jotka ovat valmiita tarjoamaan palveluja
paitsi käteisellä myös jalometalleilla, kryptovaluutoilla, vaihtokehillä tai muilla
yhteisövaluuttojen versioilla, mitä tahansa se onkin.
En ole täällä tuomitsemassa, mitä sinun pitäisi käyttää.
Mielestäni sinun pitäisi käyttää kaikkea muuta paitsi CBDC:tä.
Ja se on yksi niistä asioista:
Niin kauan kuin joustamme näistä lihaksista ja jatkamme sellaisen yhteisön rakentamista, jota ainakin tuetaan tässä
siirtymävaiheessa, niin että kun käteisrahan käyttöönotto tapahtuu ja yhä useammat ihmiset siirtyvät siihen, on vielä
ihmisiä, jotka ovat valmiita ottamaan edes harhautuksen, käymään läpi epämukavuuksia, jos heidän on pakko, maksaakseen
käteisellä tai jalometalleilla tai jollakin muulla tavalla, niin silloin ainakin tämä talous voi jatkua.
Varmasti useimmat ihmiset liittyvät käteisvapaaseen järjestelmään päästäkseen eteenpäin, mutta
ihmisillä on mahdollisuus tukea tätä yhteisöä.
Mutta jos emme harjoittele näitä lihaksia, vaan sanomme vain: "Voi, tuo on aika epämukavaa, haluan
vain mennä supermarkettiin ja ostaa tämän asian.
Minun on luultavasti maksettava tällä kertaa käteisellä."
Mitä enemmän teemme näin, sitä enemmän käteisvapaa maailma valtaa meidät.
Loppujen lopuksi kyse on tottumuksistamme, ja meidän on totuttava hyväksymään epämiellyttävää, jotta voimme tukea
haluamaamme maailmaa ja välttää maailmaa, jota emme halua.
Aamen sille, James.
Olemme lähestymässä aikamme loppua.
Tykkään heittää mukaan jotain henkilökohtaista, joka koskee minua ja poikkeaa hieman käsikirjoituksesta.
Haluaisin kuvata sinulle, James, hypoteettisen tilanteen ja selvittää, miten reagoisit tilanteessa.
Tiedän, että tästä aiheesta puhutaan niin paljon, ja spekulointi on täysin valloillaan tavalla, joka saattaa häiritä teitä, jos
eksymme raiteilta ja menemme kaninkoloon kaikenlaisilla tasoilla.
Mutta minun on kysyttävä teiltä väitetystä salamurhayrityksestä 13. heinäkuuta , olisiko se ok?
Totta kai.
Sanotaanpa, että johdatte konferenssia ja esiin nousee kysymys väitetystä murhasta 13. heinäkuuta .
Ihmiset hermostuvat, syntyy kaikenlaista spekulointia siitä, mitä todella tapahtui, ja jotenkin pääsee pois kurssilta.
Nostat vasaran ja hiljennät sen.
Mitä teette pitääksenne ihmiset oikealla tiellä tällaisessa tilanteessa, mitä sanoisitte?
Luulen, että siinä vaiheessa, kun ihmiset ovat ilmaisseet kiinnostuksensa, on liian myöhäistä vain lyödä se lukkoon.
En koskaan ottaisi itselleni tehtäväksi kertoa ihmisille, mitä heidän pitäisi ajatella tai mihin heidän pitäisi käyttää aikaansa
tai huomionsa, enkä myöskään ottaisi itselleni tehtäväksi ainakaan käskeä heitä olemaan käyttämättä
aikaansa tai huomiotaan tähän tai tuohon asiaan.
Ja vaikka kuuntelisinkin, kuka minua kuuntelisi ja miksi?
Voisin kuitenkin varmasti kommentoida, että tällaisen tapahtuman merkitys minulle, joka en usko poliittiseen järjestelmään ja
prosessiin, joka meille on annettu neljän vuoden välein tulevan "orjan ehdotuslaatikon" kanssa, ei ole merkityksellinen ilman
keskuspankkien digitaalisten valuuttojen, Israelin ja Ukrainan konfliktin ja muiden tänään
käsittelemiemme asioiden yleisiä kysymyksiä.
Tämän todellinen merkitys ei liity mitenkään tähän tai tuohon poliittiseen ehdokkaaseen.
Kyse on siitä, mitä ihmiset, jotka hallitsevat tätä järjestelmää, haluavat meidän uskovan
tapahtuneen ja miksi he haluavat meidän uskovan sen.
Jos siis voisin sanoa jotakin tällaisessa kuvitteellisessa tilanteessa, sanoisin yksinkertaisesti, että olisi ehkä
hyödyllisempää katsoa: Mitä tämä tapahtuma merkitsee, miksi meitä ohjataan ajattelemaan ja puhumaan tästä
tapahtumasta tietyllä tavalla, kenen etujen mukaista se on?
Jos hyväksymme tämän kertomuksen sellaisena kuin se on meille määrätty, mihin se johtaa meidät ja mihin lopputulokseen?
Ja jos muuta syytä ei löydy, niin ehkä vain vetää meidät takaisin poliittiseen keskusteluun ja keskittää kaikki
takaisin siihen, kumpaa puolta tästä vasemmisto-oikeistolaisesta petolinnusta he haluavat tukea poliittisesti.
Se voisi olla tällaisen tapahtuman todellinen tarkoitus, jos se vain houkuttelisi ihmiset takaisin tähän sirkukseen.
Haluaisin siis ainakin esittää sen keskusteltavaksi.
Oikein hyvä, oikein hyvä.
Okei, viimeinen, viimeinen kysymys, James, viimeinen kysymys:
Yllätyitkö, kun Julian Assange vapautettiin?
Uskon niin, vaikka vain pitkän aikavälin kerronnan vuoksi, kuten Ukrainan konfliktissa tai
Afganistanin konfliktissa tai missä tahansa.
Näyttää siltä, että tietyssä vaiheessa siitä tulee varsinainen päämäärä jättää se tähän loputtomaan prosessiin, tähän tilaan.
En sano, että olisi ollut mielenkiintoista nähdä, miten se olisi mennyt oikeudessa, mutta en ole varma,
olisinko halunnut nähdä, miten se olisi mennyt oikeudessa.
Joka tapauksessa se yllätti minut.
En odottanut sitä.
En näe sitä hienona voittona sananvapaudelle, jo pelkästään siksi, että kaikki mitä oikeastaan päätettiin oli:
"Joo, syyllinen, olen syyllinen, päästäkää minut nyt ulos."
Eikä se oikeastaan auta ratkaisemaan sitä perusongelmaa, että on luotu ennakkotapaus, jonka mukaan
tavanomaiset journalistiset käytännöt ovat laittomia.
Ja tämä on olennaisilta osin todettu tässä tapauksessa.
Onneksi, sillä olisi voinut käydä vielä huonommin.
Olisi myös voitu antaa tuomioistuimen tuomio siitä, että hänen tekonsa oli laiton, mikä olisi ollut vielä pahempi ennakkotapaus.
Mutta se olisi voinut olla parempi,
koska olisi ollut paljon parempi julistaa joku syyttömäksi, joka teki vain journalistista työtä.
Ehdottomasti, ehdottomasti.
Voisimme sanoa, että ehkä meidän pitäisi juhlia hänen vapauttamistaan, mutta juhlimisen pitäisi olla
hieman vaimeaa, koska se tapahtui sopimuksen ansiosta.
Meidän pitäisi, kuten aina, edelleen korostaa tosiasioita ja tähän tapaukseen liittyviä kysymyksiä sen
sijaan, että keskitymme asianosaisten persoonallisuuksiin.
Samaa mieltä, aivan oikein.
No, hyvät AZK-konferenssin osanottajat, miten olisi, jos taputtaisimme James Corbettille?
Loistavaa, kiitos. Olet laittanut syvälliset yhteydet pöydälle.
Arvostamme teitä, rakastamme teitä.
Kiitos, Dan, upeasta kierroksesta.
.