Informații generale privind reglementările legale și regulile AZK pot fi găsite la sfârșitul prezentării.
Wow, wow, ce zi!
Acum continuă.
Ajungem la următoarea lumină.
Ne concentrăm acum asupra conflictului din Orientul Mijlociu în următorul episod și ni se permite să adresăm întrebările noastre
explozive unui alt gigant al iluminării care trăiește în Japonia.
El este intervievat de corespondentul nostru fantastic de la Kla.TV, Dan, din SUA.
Japonia, SUA, noi aici în Elveția, deci de data aceasta avem de-a face cu o diferență de fus orar de 15 ore
între acești doi bărbați și o diferență de fus orar de șapte și opt ore pentru noi în Elveția.
Am dori să vă mulțumim pentru serviciile dvs. valoroase și să aruncăm o privire la biografia cui în avans?
De James Corbett.
James, avem nevoie de tine!
James Corbett s-a născut și a crescut în Canada.
A absolvit Trinity College din Dublin, Irlanda, cu un master în filosofie.
După ce s-a mutat în Japonia, James Corbett a fondat site-ul "The Corbett Report" în 2007, ca o platformă pentru analize critice
independente ale politicii, societății, istoriei și economiei.
La acea vreme, el conducea site-ul în paralel cu slujba sa de profesor de engleză.
Aproximativ patru ani mai târziu, a devenit jurnalist de investigație cu normă întreagă.
De atunci, a primit numeroase premii pentru activitatea sa jurnalistică și a fost un vorbitor solicitat la diverse
universități, la TEDxGorningen și în fața unor comisii independente de anchetă,
precum National Citizens Inquiry din Canada.
De-a lungul anilor, James Corbett a lansat numeroase documentare revelatoare, precum "9/11: The Suspects",
"A Century of Enslavement: The Story of the Federal Reserve" și "Who is Bill Gates?"
Cercetările sale aprofundate sunt disponibile publicului pe site-ul său și pe numeroase canale, în sute
de episoade de podcasturi, interviuri și alte formate.
Peste 300.000 de abonați îl urmăresc doar pe canalele sale sociale.
În 2018, el a lansat premiile anuale negative "Fake News Awards", pe care le folosește pentru a documenta
cele mai distorsionate știri din mass-media de sistem.
James Corbett vorbește astăzi pe tema "Conflictul din Orientul Mijlociu și banii băncilor
centrale digitale: un scenariu absolut de groază!"
James Corbett, vă mulțumesc foarte mult pentru că sunteți din nou aici.
Nicio problemă.
Astăzi vom vorbi despre războiul din Orientul Mijlociu și despre CBDC .
Deci, dacă sunteți pregătiți și ascultătorii noștri sunt pregătiți, vom trece direct la subiect.
Dragi telespectatori, sunteți pregătiți?
Să începem cu asta: V-ați referit la data de 7 octombrie ca la Nouă-Eleven al Israelului .
Cum se întâmplă asta? Cum se potrivesc aceste două lucruri?
Ei bine, evident că nu sunt singurul care a folosit această expresie.
De fapt, presa mainstream a folosit această expresie imediat după atacurile din 7 octombrie.
Și, bineînțeles, folosesc termenul în legătură cu un atac terorist spectaculos, la scară largă, care nu a fost
ceea ce ni s-a spus că a fost și care justifică un război continuu, probabil fără sfârșit, împotriva terorismului.
Eu folosesc comparația într-un mod foarte diferit deoarece, după cum știu cei familiarizați cu munca mea, am analizat atacurile
teroriste sub steag fals din 11 septembrie din multe unghiuri diferite, inclusiv traseul banilor și
jocurile de război care au avut loc la 11 septembrie.
De asemenea, ne uităm la unii dintre suspecții și indivizii din jurul evenimentelor de la 11 septembrie, la agenții și agenții
de informații care au colaborat activ cu Al-CIAda, cunoscută și sub numele de Al-Qaeda, și care au creat-o în multe feluri.
Prin urmare, atunci când spun că 7 octombrie a fost 11 septembrie al Israelului, mă refer la acest context, ca la un eveniment
fals înscenat sau provocat, folosit pentru a justifica o agendă militară și politică care a fost deja stabilită în avans.
Acum, când spuneți că războiul nu se va încheia niciodată, atunci eu cred că Israelul are intenții în Gaza.
Vedeți o cale de a pune capăt acestui război în Gaza?
Cum se va termina? Ar trebui să se termine?
Lucrul infinit este că, dacă vor continua să aibă dușmani în preajmă, vor continua să apeleze la
Trezoreria SUA pentru a continua să livreze arme.
Dar, apropo de Gaza, preconizați un sfârșit al acestei situații?
Din păcate, înțeleg cum s-ar putea ajunge la un sfârșit.
Și, din păcate, majoritatea alternativelor nu sunt plăcute.
Acestea includ eradicarea poporului palestinian din Fâșia Gaza.
Acest lucru a fost menționat de numeroși miniștri din parlamentul israelian care au vorbit despre eradicarea
Fâșiei Gaza sau despre eliminarea poporului palestinian.
Și, din păcate, bineînțeles, acești oameni sunt respinși ca: "Oh, sunt grupuri extremiste de extremă dreaptă.
Ei nu reprezintă majoritatea guvernului israelian."
Dar este interesant de observat că coaliția politică a lui Netanyahu depinde în prezent tocmai de astfel de persoane.
Deci, ideea că acest lucru ar putea duce la curățarea etnică a Fâșiei Gaza nu este un fenomen marginal în politica israeliană.
Și apoi, desigur, există problema Cisiordaniei, unde de ani de zile politica deschisă și concertată a unei
mari părți a clasei politice israeliene este de a continua și extinde coloniile ilegale.
Acest lucru se întâmplă în Cisiordania.
Săptămâna trecută, Curtea Internațională de Justiție a decis într-o hotărâre preliminară că ocupația
israeliană a teritoriilor palestiniene ocupate este ilegală.
Acest lucru confirmă încă o dată că este vorba despre o ocupație ilegală și că Israelul trebuie să depună toate eforturile
pentru a pune capăt acestor acțiuni cât mai curând posibil.
Dar cum arată asta?
Și, din păcate, așa cum am spus, văd multe posibilități.
Îmi pot imagina multe moduri în care acest lucru s-ar putea termina, în special în Fâșia Gaza.
S-ar putea încheia, de exemplu, cu anihilarea completă a poporului palestinian sau, cel puțin, cu strămutarea unui număr
suficient de oameni pentru a face ca supraviețuirea continuă a palestinienilor din Gaza să fie nesustenabilă
sau, cel puțin, pentru a deschide noi căi și noi zone pentru colonizarea israeliană în Gaza.
Dar tot ceea ce seamănă cu o perspectivă militară, de exemplu, că Hamas ar lupta cu adevărat într-un război împotriva guvernului
israelian și că ar exista cu adevărat două forțe care se luptă între ele și că ar putea merge în ambele
direcții, cred că este o poveste falsă care a fost implantată.
Ceea ce se întâmplă acolo nu este un război.
Este un măcel, un mare măcel care are loc chiar acum.
Și când ne uităm dincolo de Fâșia Gaza spre Cisiordania, vedem Ierusalimul, Înălțimile Golan, fiecare dintre aceste locuri.
Așadar, am putea extrapola și spune că obiectivul este, probabil, eradicarea palestinienilor din întregul Israel, nu-i așa?
După cum am spus, aceasta nu este o extrapolare sau o teorie.
Acest lucru a fost discutat în mod activ și deschis, cel puțin de către anumiți membri ai parlamentului israelian.
Și când o fac, când acești miniștri ies și fac aceste declarații, de obicei Netanyahu va ieși și va face un fel de declarație:
"Oh, asta merge prea departe, oh, nu susținem această idee".
Dar, așa cum am spus, coaliția politică care ține guvernul Netanyahu împreună depinde de
miniștrii care fac acest tip de declarații.
Și sunt multe.
În prezent, sunt în curs de documentare a acestui lucru pentru un viitor episod podcast.
Deci, mă uit la aceste date chiar acum și pot spune că există numeroase dovezi documentate ale
declarațiilor făcute de numeroși politicieni israelieni care cer exterminarea poporului palestinian.
Deci, aceasta nu este o idee marginală care este exprimată doar de câteva persoane. Ea este
exprimată de oameni aflați în poziții de putere.
Și acesta, după cum am spus, este cel puțin un mod în care ne putem imagina un sfârșit al
acestui conflict, deși în cel mai rău mod posibil.
Da. Ei bine, și Netanyahu își va atenua remarcile în funcție de cine îl ascultă.
Adică, va încerca să minimalizeze ideea, dar în altă zi va echivala oamenii din Gaza cu Amalek, care trebuie eliminați.
Da. Și, desigur, acest lucru are de-a face și cu politica internă israeliană și ciclurile politice.
Și există un model documentat în cariera lui Netanyahu de a face cele mai provocatoare și contondente declarații
despre cele mai agresive politici față de palestinieni în perioade de alegeri politice extrem de disputate.
În esență, el va curta voturile celor de dreapta care îl vor menține în funcție.
Dar există și pericolul ca Netanyahu să fie învinuit pentru orice.
El este cu siguranță o forță dominantă în politica israeliană. Și a fost timp de decenii.
Dar nu este singura forță.
Și riscăm să presupunem că dacă am putea aduce la putere un prim-ministru israelian mai echilibrat, precum Naftali
Bennett sau Ehud Barak, care a fost un confident al lui Jeffrey Epstein, sau altcineva, atunci totul ar fi bine.
Dar cred că aceasta este o narațiune falsă care a fost plantată în această conversație.
Este o întrebare fundamentală care s-a aflat în centrul politicii israeliene încă de la înființarea statului
israelian, prin atacurile teroriste care au condus la înființarea statului israelian.
Noi știm asta.
Încă o dată: acestea nu sunt teorii ale conspirației. Aceasta este istorie documentată.
De exemplu, atacul de la Hotelul King David din 1946, care a fost cel mai mare atac terorist din istorie la acea
vreme și a zguduit conștiința lumii, ucigând zeci, sute de oameni și rănind mulți, mulți alții.
A fost un atac absolut obraznic.
Și a fost un atac terorist țintit, comis de cei care aveau să devină mai târziu, în esență, establishmentul politic israelian,
ca parte a planului lor de a-i alunga pe britanici din Palestina.
Și, din păcate, a avut mult succes.
Prin urmare, fundamentele statului israelian s-au bazat de la bun început pe terorism și violență împotriva palestinienilor.
Și, din păcate, nimic nu s-a schimbat în ultimii 75 de ani.
Când spuneți că acest grup terorist a devenit establishmentul politic, vă referiți la Irgun?
Da. Și, de fapt, numele îmi scapă acum.
Dar am documentat-o în ultimul meu episod podcast ("Faceți cunoștință cu Benjamin Netanyahu, criminal
de război") "Faceți cunoștință: Benjamin Netanyahu, criminal de război" a documentat-o.
În special, liderul Irgun care a fost responsabil pentru operațiunea de la hotelul King David a fost lăudat de
Netanyahu ca un exemplu de fondare a statului israelian - el a fost unul dintre părinții fondatori ai statului israelian.
În 2006, la cea de-a 60-a aniversare a acestui atentat mortal, guvernul israelian a dezvelit o placă memorială.
Ambasadorul britanic a declarat la momentul respectiv că era absolut remarcabil ca un stat liber, liberal
și democratic să ridice literalmente un monument pentru un atac terorist teribil și mortal.
Dar cine a fost acolo să dezvelească placa și să comemoreze încă o dată Irgunul și să-i laude pentru rolul
lor în fondarea Israelului în acest eveniment mortal?
Nimeni altul decât Benjamin Netanyahu.
Are guvernul Netanyahu vreo legătură cu Hamas?
Da, sunt.
Și încă o dată am documentat acest lucru în munca mea.
În urmă cu câteva luni, am scris un articol intitulat "Istoria secretă a Hamas", care trata despre înființarea Hamas, ce este,
de unde provine și legăturile profunde dintre guvernul israelian și serviciile secrete dintre guvernul israelian și Hamas.
Și cred că ar fi prea ușor să spunem că Hamas este doar o invenție completă, o marionetă totală a guvernului israelian.
Dar s-a dovedit că a fost susținută, promovată, finanțată și favorizată de guvernul israelian.
La o reuniune a partidului Likud din 2019, Benjamin Netanyahu a declarat chiar explicit că strategia sa este de a sprijini
Hamas pentru a menține palestinienii din Fâșia Gaza separați politic și ideologic de palestinienii din Cisiordania.
Aceasta pentru a se asigura că nu se vor putea uni niciodată și nu vor reprezenta niciodată o amenințare reală prin crearea
unei soluții cu două state la conflictul israeliano-palestinian.
Deci, din nou, acest lucru este evident, nu trebuie să speculăm.
James, din moment ce vorbim despre nevoia de a continua războaiele în general:
Am văzut ceea ce presupun că este ultimul dvs. videoclip și ați menționat un articol din CovertAction Magazine.
Și am aruncat o privire la revista CovertAction.
Nu știu dacă am citit articolul corect, dar era al unui om care spunea că acesta a fost modus operandi al
Statelor Unite de la început: să continue războaiele.
Ați spune că acesta este în general cazul în Orientul Mijlociu, că acesta este cazul în Ucraina
astăzi și că acesta este și cazul în Statele Unite?
Aș spune că acesta este modul general de funcționare al complexului militar-industrial pe care Eisenhower l-a identificat
atunci când a părăsit funcția de președinte al SUA în 1960 și care este chiar mai în vigoare astăzi decât era atunci.
Acesta a fost "modus operandi" al acestui complex militar-industrial de la, ei bine, de la începuturile sale.
Războiul este sănătatea statului, dar războiul este, de asemenea, sănătatea fiecărei industrii, a fiecărui organ subsidiar,
a fiecărei agenții de informații și a tuturor celorlalte organe ale statului profund care determină de fapt politica.
Prin urmare, nu numai că au un interes personal, nu numai un interes ascuns, dar interesul lor este
echivalent cu interesul războiului și al creării constante de motive pentru acțiuni militare.
Așadar, da, aceasta face parte cu siguranță din strategie.
Cred că acest lucru este mai adevărat în anumite momente și în anumite locuri, din anumite motive strategice.
Putem analiza acest lucru din punct de vedere istoric.
De exemplu, în anii 1980, motivul explicit al finanțării - de fapt, a fost cea mai mare operațiune CIA cel puțin recunoscută din
istorie - a fost finanțarea talibanilor din Afganistan în anii 1980, ca parte a războiului lor jihadist împotriva sovieticilor
- în special și tocmai pentru că Deep State-ul administrației Carter a decis, la sfârșitul anilor 1970, că cea mai
bună modalitate de a-i seca de sânge pe sovietici era să îi pună la tocat carne, să le ofere propriul lor Vietnam.
Deci asta au făcut în mod explicit și expres.
Și au încercat să mențină acest război cât mai mult timp posibil.
Aceasta a fost strategia din spatele ei.
Conflictul din Ucraina este, în opinia mea, o paralelă exactă, deoarece în acest caz ținta este în mod clar
Rusia, iar Statele Unite sunt fericite să lupte împotriva Rusiei până la ultimul ucrainean,
și vor continua să trimită bani, ajutoare și arme pentru a menține acest conflict cât mai
mult timp posibil, pentru a-i secătui pe ruși.
Ei bine, cred că Trump a spus recent că vrea să pună capăt acestui război.
Dacă el ar opri războiul, s-ar opri și mașina de tocat carne.
Dar cred că are și alte motive să oprească războiul.
Am dori să discutăm puțin despre părerile dumneavoastră cu privire la situația actuală a
războiului prin procură al NATO în Ucraina.
Și să ne gândim la principalele persoane responsabile pentru începerea și continuarea războiului împotriva Rusiei.
Ce vor oameni precum Victoria Nuland și Antony Blinken, secretarul de stat al SUA?
Care este obiectivul tău acolo?
Știi, asta este o întrebare bună.
Și cred că este o chestiune de cât de departe vreți să mergeți în istoria geopolitică.
Cu siguranță, cred că strategia imperiului, a imperiului britanic la sfârșitul secolului al XIX-lea, a imperiului american în
secolul al XX-lea, a fost, pentru o perioadă foarte lungă de timp, să îi țină pe ruși și pe germani separați
și să îi țină, în esență, în război unul cu celălalt.
Pentru că dacă s-ar uni, nici măcar din punct de vedere politic sau economic, chiar dacă pur și simplu ar avea relații bune între
ele, ar fi o amenințare serioasă la adresa capacității britanicilor sau americanilor, de
exemplu, de a controla continentul european.
După cum s-a observat acum mai bine de un secol, de pe vremea lui Mackinder, Halford Mackinder și a apariției
geopoliticii așa cum o cunoaștem astăzi, această zonă este inima așa-numitei table de șah globale.
Iar orice putere care o controlează are, în esență, controlul asupra planetei.
Și acest lucru a fost înțeles de peste un secol, tocmai de aceea a existat întotdeauna nevoia de a crea o
prăpastie între ruși și germani sau europeni în general.
Și cred că acest lucru este relevant și astăzi.
Aceasta face încă parte din strategie.
Da, am realizat un interviu cu operatorul site-ului Antiwar.com.
El face marele podcast anti-război.
Horton. Da, Scott Horton.
Și a spus: "Ultimul lucru pe care îl dorește Occidentul este unitatea germano-rusă.
Și spune că cel mai rău lucru ar fi dacă Germania și Rusia ar intra din nou în război.
Și am văzut ce se întâmplă când se întâmplă asta.
Da, avem.
Înapoi la declarația lui Trump că va pune capăt acestui război.
Ce știți despre bunul său prieten Larry Fink, directorul executiv al BlackRock, care se întâmplă să aibă un rol
consultativ în reconstrucția Ucrainei și este responsabil pentru Fondul de dezvoltare al Ucrainei?
Da. Este exact așa cum ați descris-o.
De altfel, BlackRock este cea mai mare firmă de investiții din lume, deținând, dacă nu majoritatea, atunci cel puțin o mare
parte din acțiunile practic tuturor companiilor Fortune 500 .
Și BlackRock, în special Larry Fink, directorul general al BlackRock, investește puternic în reconstrucția Ucrainei, care a
fost, desigur, plasată în contextul unei transformări digitale.
Acest proces a fost deja inițiat înainte de conflictul actual, dar cu siguranță a fost extins.
Iar Larry Fink a vorbit deschis despre modul în care acest lucru oferă o oportunitate perfectă pentru transformarea
digitală completă a unui guvern și a unei economii.
Deci exact asta încearcă să facă.
Și, bineînțeles, aceasta este o afacere înfloritoare și coruptă sub forma a miliarde de euro, miliarde de dolari
pentru oricine își poate băga nasul în această plăcintă specială și poate mânca cât mai mult din ea.
Iar Larry Fink pare să fie cu siguranță în poziția acestui vampir sugător de sânge la vena jugulară a umanității.
Am cercetat trecutul lui Larry Fink și implicarea sa în Ucraina și amestecul său acolo și am dat peste o
conferință care a avut loc în New York acum câțiva ani.
Ați auzit vreodată de "Summitul Dealbook" sponsorizat de New York Times?
Am auzit despre asta, da, dar nu am urmărit procesul.
Ei bine, am citit caracterele mici.
Acesta a declarat: "Prim-ministrul desemnat Benjamin Netanyahu, președintele ucrainean Volodymyr Zelensky, CEO-ul META Mark
Zuckerberg, secretarul Trezoreriei SUA Janet Yellen și CEO-ul BlackRock Larry Fink vor vorbi, de asemenea, la summit".
Toți acești oameni reuniți la un summit în New York.
Ce părere aveți?
Doar că nu mă surprinde câtuși de puțin.
Aș spune că aceștia sunt exact oamenii la care ne-am aștepta să se adune pentru a vorbi despre acest lucru și
pentru a încerca să profite de el în orice mod, atât financiar, cât și geopolitic. Și, de asemenea, militar.
Și, desigur, fiecare jucător de la această masă are propriile motive pentru care se află acolo,
dar cu siguranță pot fi de acord cu privire la agenda de a suge sângele Ucrainei pentru a lupta împotriva rușilor
- un lucru pe care mulți oameni diferiți din jurul acestei mese ar dori să îl facă în acest moment.
Ei bine, James, nu păreați foarte încrezător cu privire la posibilele rezultate ale crizei actuale din Israel.
Optimist vorbind, care este un scenariu pe jumătate rezonabil pentru rezultatul războiului din Ucraina
fără ca BlackRock să preia controlul asupra țării?
Da. Ei bine, așa cum am spus, este extraordinar de dificil acum.
Și cred că toată lumea și-a jucat cărțile atât de mult încât este greu de imaginat că
există acum o cale de a ieși din acest abis.
Pentru că nu cred că rușii se pot retrage acum fără să fi realizat cel puțin un fel de măsură de salvare a feței
în Donbass în raport cu presupusele obiective geopolitice.
Dar, în același timp, Ucraina a fost acum plasată ferm pe calea integrării occidentale, inclusiv a aderării la NATO.
Iar la recenta conferință NATO, au fost date asigurări că drumul Ucrainei către aderarea la NATO este ireversibil.
Nu se va întâmpla mâine, dar se va întâmpla.
Aceasta a fost, desigur, linia roșie pe care rușii au trasat-o de foarte, foarte mult timp. Chiar și înainte de Putin.
Ideea NATO în Ucraina a fost această linie roșie.
Așadar, este greu de imaginat o măsură de salvare a feței care ar fi posibilă în acest stadiu
și care nu ar fi cel puțin, așa cum spuneți...
Chiar dacă conflictul s-ar încheia mâine, avem un guvern de la Kiev care se angajează în direcția
transformării digitale, a achiziționării BlackRock, Palantir și a altor companii care intră în acest joc.
În acest moment, este greu de imaginat că aceștia ar putea fi dați afară dintr-un guvern de la Kiev.
Așa este. Bun. Ei bine, James, vom trece la al doilea subiect, CBDC-urile.
Și aș dori să deschid subiectul cu o mică veste de la sfârșitul săptămânii trecute, care a început alaltăieri.
Știi, aveam capul plin, eram distrus în ziua mea de lucru și nu mă gândeam la lucruri și nu mă
documentam cu adevărat și nu-mi verificam feed-ul Twitter.
Așa că nu știam prea multe despre toată afacerea CrowdStrike.
Nici măcar nu știam ce este CrowdStrike până când cineva mi-a spus astăzi că este o companie de securitate software.
Dar ceva s-a întâmplat vineri și, din anumite motive, nu am putut accesa nicio înregistrare digitală la banca mea.
Am o aplicație pe telefonul meu mobil care îmi permite să-mi vizualizez contul bancar și
tranzacțiile. Și scria "nu este disponibilă în weekend".
Apoi amicul meu a spus: "Da, ar putea foarte bine să fie din cauza chestiunii CrowdStrike".
El a menționat că sute de zboruri au fost anulate.
El a menționat că YouTube a fost oprit timp de trei ore în această dimineață, că băncile au fost închise și așa mai departe.
Și m-am gândit, din moment ce vorbim despre CBDC-uri, că acest lucru ar trebui să fie un ochi
negru pentru ideea de a trece la totul digital.
Nu credeți că oamenii sunt îngrijorați că își vor pierde accesul la numerar și că nu vor putea să cheltuiască fără să depindă
100% de acești bani digitali pe care vor să îi introducă?
Mă bucur că ați pus această discuție în acest context,
pentru că în acest moment există zeci de mii, poate chiar mai multe, ale căror călătorii au fost anulate, ale căror conturi
bancare sunt închise etc., deoarece a sosit acest eveniment al secolului, această perturbare teribilă care tocmai s-a răspândit.
Dar, cel puțin acum, oamenii ar trebui să se gândească cu prioritate dacă este o idee bună să ne facem întreaga viață,
existența noastră economică, dependente de această tehnologie digitală, care este cel puțin vulnerabilă la defecțiuni aleatorii
și actualizări false, ca să nu mai vorbim de atacuri reale, efectuate de teroriști reali din exterior sau ca atacuri false
generate într-un anumit fel sau poate doar de o forță majoră.
Noi știm asta.
EMF , radiația solară, evenimentul Carrington .
Cunoaștem tipurile de lucruri care ne pot distruge sau întrerupe viața electronică așa cum o știm noi într-o clipită.
Într-un fel, a fost aproape încurajator să vedem ce s-a întâmplat cu problema CrowdStrike, în care biletele de
îmbarcare pentru pasageri au fost scrise de mână pe hârtie pentru că nu puteau fi tipărite electronic.
Nu a fost posibilă utilizarea codurilor QR.
Le-ați completat literalmente de mână.
Și cel puțin vă face să realizați cât de imersați suntem în această matrice digitală, încât este șocant să vedeți o
carte de îmbarcare scrisă de mână în această zi și epocă.
Dar da, oamenii obișnuiau să noteze lucrurile cu creionul și hârtia.
De ce am renunțat la asta?
Ce probleme vitale și urgente am rezolvat prin introducerea întregii noastre vieți în această matrice digitală?
Cred că ați putea aplica acest lucru la atât de multe lucruri în care există o soluție nouă, iar prima
întrebare pe care ar trebui să ne-o punem este: Ei bine, ce este în neregulă cu ceea ce avem aici?
De exemplu, am o recepție destul de bună, cel puțin când am fost în Japonia, cu vechea rețea 3 G.
De ce avem nevoie de 4 G sau 5 G?
Și continuă să o extindă și să ne spună că acest lucru este absolut necesar pentru existența noastră continuă.
Dar nu trebuie să descarc un film în 19 secunde în loc de 53 de secunde.
Permiteți-mi să introduc aici o referință la Neil Postman, autorul unor cărți precum "Amusing Ourselves to Death".
A fost un autor foarte interesant și foarte avangardist care a fost productiv și activ în anii 1980 și 1990.
El a scris despre internet când acesta abia apărea.
Și a ținut o serie de discursuri pe teme tehnologice.
Nu mai știu sub ce nume a fost ținut acest discurs. Dar dacă căutați sub Neil Postman
"întrebări despre tehnologie", îl veți găsi.
Cred că a formulat patru întrebări pe care ar trebui să ni le punem cu fiecare tehnologie nouă care este propusă.
Una dintre acestea este: Care este problema pentru care tehnologia propusă ar trebui să fie soluția?
Și este într-adevăr o problemă?
Și este cu adevărat o soluție?
Și el prezintă acest lucru într-un mod excelent, care cred că este chiar mai relevant astăzi decât
atunci când a ținut acest discurs acum trei decenii.
Sună interesant.
James, știu că am abordat acest subiect în ultimul nostru interviu, dar avem mult mai mulți
telespectatori care urmăresc conferința AZK.
Și cred că unii oameni încă vor să știe care este diferența dintre CBDC și, de exemplu,
Apple Pay sau alte sisteme de plată digitale.
Și de ce 93% din toate băncile centrale sunt brusc implicate activ în dezvoltarea acestor CBDC?
Infrastructura de plăți digitale, așa cum există acum și la care apelați acum, se
bazează pe forma de bani cu care ne-am obișnuit.
Cu alte cuvinte, banii clienților privați din ciclul bancar comercial.
Sunt multe de înțeles în legătură cu șmecheriile și prostiile monetare pe care le pun la cale viitorii vrăjitori
de pe Wall Street, cu pătura pe care au tras-o peste ochii publicului larg timp de multe, multe secole.
Dar ideea este că majoritatea țărilor au astăzi un sistem monetar cu două căi.
Unul este sistemul monetar angro, care este destinat băncilor însele, băncilor comerciale, care au conturi de rezerve la banca
centrală și, fie că este vorba de BCE sau de Banca Japoniei sau de Rezerva Federală din Statele Unite, aceste
bănci comerciale stochează rezerve și tranzacționează între ele în cadrul acestui circuit angro.
Noi, dumneavoastră și cu mine și cu toți cei care ne ascultă, avem banii noștri la aceste bănci
comerciale, iar acesta este ciclul clientului privat,
Acestea sunt două lucruri complet diferite; banii pe care băncile îi folosesc în ciclul angro sunt diferiți din punct de vedere
tehnic de banii pe care îi folosim în viața noastră de zi cu zi.
Deci, atunci când plătim cu Apple Pay sau similar, folosim bani din afacerea clienților privați.
Aceștia sunt banii creați de banca de retail.
Sistemul bancar comercial în general.
Majoritatea banilor sunt creați din datoriile către băncile comerciale.
Prin magia contractului lor bancar, ei au dreptul de a crea acești bani împrumutându-i nouă.
Ei nu se duc în seiful băncii și nu scot o grămadă de bani de fiecare dată când îți împrumută bani, ei creează banii
pe care tu apoi îi datorezi - inclusiv dobânda! - o idee minunată dacă se întâmplă să fii bancher, desigur.
CBDC este ideea că pentru prima dată vom avea acces direct la banii băncii centrale.
Desigur, astăzi există deja bani emiși de banca centrală.
Când scoateți o bancnotă, indiferent de țara în care trăiți, când scoateți o bancnotă de hârtie, dacă aveți una în portofel, pentru
că majoritatea oamenilor plătesc fără numerar, va scrie ceva de genul: aici în Japonia "Banca Japoniei", în
Statele Unite "Rezerva Federală", pentru că aceasta este o expresie a răspunderii băncii centrale.
Această bancnotă este de fapt emisă chiar de banca centrală.
Așadar, acesta este singurul mod în care banca centrală poate injecta bani direct în economie, iar
aceasta reprezintă doar o fracțiune a economiei.
Cu toate acestea, în universul CBDC, ei vor putea să aducă expresia răspunderii băncii centrale direct în portofelul dvs.
digital, deoarece veți avea acum un cont, în funcție de modul în care îl vor configura, dar într-un fel
sau altul, veți avea un cont la banca centrală însăși.
Și vor putea nu numai să verifice și să monitorizeze tranzacțiile dumneavoastră, ci și să se uite în tranzacțiile dumneavoastră și,
potențial, după cum au subliniat mulți, inclusiv politicieni din Regatul Unit și din alte părți care sunt foarte
entuziaști cu privire la această posibilitate, vor putea programa ce se poate și ce nu se poate întâmpla cu acei bani.
Deci, de exemplu, dacă stabiliți o restricție conform căreia nu puteți cumpăra decât o anumită cantitate de carne în această
lună, deoarece știm că mâncatul cărnii îi înfurie pe zeii vremii.
Dacă stabilesc o restricție, o pot aplica împiedicându-vă să cumpărați mai mult decât cantitatea
alocată de carne cu moneda digitală a băncii lor centrale.
Iar acest lucru va fi automat și nu va putea fi eludat de dvs. dacă decideți să îl implementați în acest mod.
Sau orice alt număr de restricții pe care vi le puteți imagina ar putea fi puse în aplicare în timp real prin apăsarea unui
comutator digital, ceea ce ar reprezenta un control absolut de coșmar asupra economiei, direct de către bancherii centrali.
Da, și tocmai ați răspuns la următoarea mea întrebare, care era: Care credeți că ar fi cel mai atractiv lucru pentru stat?
Și aș spune că este vorba de capacitatea de a ne monitoriza îndeaproape activele și cheltuielile și, dacă
este necesar, de a controla modul în care le folosim.
Absolut, și ar trebui să fac o distincție pentru că, așa cum am subliniat, în modul în care sistemul bancar există în prezent,
băncile comerciale sunt interpuse între banca centrală și noi.
Așadar, băncile comerciale sunt o parte importantă a acestui proces și, evident, exercită un
control incredibil asupra economiei în acest moment.
Nu veți renunța la acest control atât de ușor.
Prin urmare, ne putem imagina multe moduri diferite în care va fi structurat sistemul CBDC.
Una dintre acestea ar putea fi delegarea de către banca centrală a capacității sale de gestionare și verificare
a conturilor către băncile comerciale sau cel puțin către instituțiile financiare verificate.
Prin urmare, veți acționa și aici ca intermediar.
Acest lucru ar însemna că băncile centrale ar părea, cel puțin în aparență, a fi la o distanță mică de proces: "Noi nu controlăm
toate acestea. Acest lucru este făcut de băncile comerciale".
Având în vedere realitățile politice și economice ale modului în care este structurat sistemul bancar, se pune
întrebarea firească cine reglementează aceste bănci comerciale și le spune ce pot și ce nu pot face.
Acestea sunt autoritățile de reglementare ale băncilor centrale și ale guvernelor.
Și am văzut cum s-a abuzat de această putere în trecut.
De exemplu, în timpul administrației Obama, Departamentul de Justiție a ordonat băncilor comerciale din Statele Unite să
înghețe conturile persoanelor care ofereau servicii perfect legale, deși dubioase, cum ar fi starurile porno,
comercianții de muniție, creditorii pe ziua de plată și alții din industrii cu care guvernul nu era de acord.
Ea a cerut ca băncile să retragă acești clienți din circulație.
Băncile însele au fost cele care s-au conformat.
Ei au fost cei care au blocat conturile acestor clienți, dar au făcut-o deoarece FDIC , una dintre autoritățile
de reglementare a sistemului bancar din Statele Unite, a spus: "Nu vă vom proteja depozitele.
Am putea să vă scoatem de pe listă dacă nu vă conformați cererilor noastre de a scăpa de acești oameni."
Acest exemplu ne arată cum poate fi configurat acest tip de sistem.
Din nou, nu va arăta exact ca scenariul de coșmar al bancherilor centrali care le controlează
direct portofelele, dar va fi destul de asemănător.
Da, îmi pot imagina cum vor încerca să o facă acceptabilă pentru noi.
Și aceasta este una dintre acele situații de genul "când au ajuns comuniștii...".
Mai întâi au venit după cămătarii din Skid Row .
Ei bine, nu ne plac acești oameni.
Nu ne plac nici starurile porno.
Ei îl vor face atractiv.
Așadar, cât de aproape suntem de un sistem CBDC?
Înseamnă acest lucru sfârșitul numerarului?
Ele pot coexista cu siguranță și probabil vor coexista pentru o vreme.
Acest lucru nu înseamnă neapărat că nu va mai exista numerar.
Cu toate acestea, am văzut deja cum s-a dezvoltat societatea fără numerar și cât de repede s-a întâmplat acest lucru.
Ne aflăm în Japonia într-un punct în care economia încă se bazează în mare parte pe numerar, chiar dacă acest lucru se schimbă.
Dar îmi amintesc că am participat la o conferință în Anglia anul trecut și a fost cu adevărat șocant, chiar dacă eram conștientă
de acest lucru și am făcut cercetări și am vorbit despre el.
A fost cu adevărat șocant să intru în numeroase cafenele, restaurante și magazine de vânzare cu
amănuntul care, literalmente, nu acceptau numerar.
A fost literalmente fără numerar.
Și acesta a fost un șoc pentru sistemul meu, dar este deja o realitate.
Prin urmare, ne putem imagina că va exista o fază de coexistență atunci când sunt introduse CBDC.
Dar am putea foarte bine să ne imaginăm că, din cauza unui eveniment financiar sub faliment sau a unei alte
justificări pentru o urgență, numerarul ar putea fi eliminat.
Iar majoritatea oamenilor din ziua de azi probabil că nici nu ar clipi din ochi.
Așa este. Ei bine, când vizitați supermarketul local, câți oameni vedeți folosind iPhone-ul, folosind
un card, folosind un card Easy Pay în loc de numerar?
Adică, nu este destul de comun?
Din păcate, da.
Și spun "din păcate" pentru că am fost foarte încântat de faptul că Japonia este încă o economie bazată în mare parte pe
numerar, până la punctul în care poți cumpăra o mașină cu bani gheață și nici măcar nu este ceva ieșit din comun.
Dar acest lucru se schimbă cu adevărat, și foarte rapid, deoarece sistemele de plată fără numerar nu numai că sunt introduse
aici, dar sunt promovate în mod activ din ce în ce mai mult.
Și, din păcate, în prezent este mult mai frecvent ca oamenii să plătească cu telefonul mobil sau cu cardul decât în trecut.
Chiar și aici, în Japonia, care a fost una dintre puținele excepții din lumea industrializată ca
economie bazată pe numerar, acest lucru se schimbă.
Mi-aș putea imagina că, în câțiva ani, vom ajunge într-un punct în care plățile fără numerar
vor fi mai frecvente decât plățile în numerar.
Ce putem face în această privință, în afară de a plăti cu numerar cât mai des posibil?
Ce mai avem în mânecă?
Ei bine, aș spune că este un punct de plecare foarte, foarte bun.
Și cred că aceasta este una dintre acele probleme care este în mod clar o problemă socială pe care nimeni nu o poate rezolva
de unul singur, dar cu toții trebuie să ne aducem contribuția.
Iar rolul nostru constă în boicoturi și decizii de cumpărare conștiente.
Și nu doar prin evitarea magazinelor care operează fără numerar,
dar și, bineînțeles, în sprijinirea magazinelor, a întreprinderilor, a comercianților cu amănuntul sau a persoanelor
pe care le cunoașteți și care sunt dispuse să ofere servicii nu numai pentru bani, ci și pentru metale prețioase,
criptomonede, inele de schimb sau alte versiuni ale monedelor comunitare, indiferent despre ce este vorba.
Nu sunt aici pentru a judeca ce ar trebui să folosiți.
Cred că ar trebui să folosiți totul, cu excepția CBDC-urilor.
Și acesta este unul dintre lucruri:
Atâta timp cât ne flexăm acești mușchi și continuăm să construim o comunitate care este cel puțin sprijinită în cazul acestei
tranziții, astfel încât, atunci când se adoptă sistemul fără numerar și din ce în ce mai mulți oameni merg pe această cale, să
existe încă oameni care sunt dispuși chiar să facă o diversiune, să treacă prin inconveniente dacă trebuie pentru a
plăti cu numerar sau metale prețioase sau altceva, atunci cel puțin această economie poate continua.
Cu siguranță, cei mai mulți oameni se vor alătura sistemului fără numerar pentru a avansa, dar oportunitatea
ca oamenii să sprijine această comunitate va exista.
Dar dacă nu exersăm acești mușchi, ci spunem pur și simplu: "Oh, asta e cam incomod, vreau doar
să merg la supermarket și să cumpăr acest lucru.
Probabil că de data asta va trebui să plătesc fără numerar."
Cu cât facem mai mult acest lucru, cu atât mai mult vom fi dominați de lumea fără numerar.
În cele din urmă, este vorba despre sistemul nostru de obiceiuri și trebuie să ne obișnuim să acceptăm
neplăcerile pentru a susține lumea pe care o dorim, pentru a evita lumea pe care nu o dorim.
Amin la asta, James.
Ne apropiem de sfârșitul timpului nostru.
Îmi place să introduc ceva personal care mă preocupă și care deviază ușor de la scenariu.
Aș dori să-ți descriu o situație ipotetică, James, și să aflu cum ai reacționa în această situație.
Știu că există atât de multe glume pe această temă, iar speculațiile sunt complet dezlănțuite într-un mod
care vă poate deranja dacă ne abatem de la subiect și mergem în gaura iepurelui pe tot felul de niveluri.
Dar trebuie să vă întreb despre presupusa tentativă de asasinat din 13 iulie , ar fi în regulă?
Sigur, da.
Deci, să spunem că prezidați o conferință și se pune problema presupusului asasinat din 13 iulie .
Oamenii se supără, există tot felul de speculații cu privire la ceea ce s-a întâmplat
cu adevărat, iar tu cumva deviezi de la curs.
Ridici ciocanul și faci liniște.
Ce faceți pentru a menține oamenii pe drumul cel bun într-o astfel de situație, ce le-ați spune?
Cred că, în momentul în care oamenii și-au exprimat interesul, este prea târziu să o distrugem.
Nu aș îndrăzni niciodată să le spun oamenilor la ce ar trebui să se gândească sau pe ce ar trebui să își petreacă timpul
sau atenția, și nici nu aș îndrăzni să le spun măcar să nu își petreacă timpul sau atenția pe un lucru sau altul.
Și chiar dacă aș face-o, cine m-ar asculta și de ce?
Cu toate acestea, aș putea spune cu siguranță că semnificația unui astfel de eveniment pentru mine, ca persoană care nu crede
în sistemul și procesul politic care ne-a fost oferit cu "cutia de sugestii a sclavilor" care apare la intervale de patru ani, nu
este relevantă fără problemele generale ale monedelor digitale ale băncilor centrale și conflictul din Israel
și Ucraina și alte lucruri despre care am vorbit astăzi.
Adevărata semnificație a acestui lucru nu are nimic de-a face cu un candidat politic sau altul.
Este vorba despre ceea ce oamenii care controlează acest sistem vor să credem că a avut loc și de ce vor să credem asta.
Așadar, dacă aș putea spune ceva într-o astfel de situație imaginară, aș spune pur și simplu că ar fi mai util să privim: Ce
înseamnă acest eveniment, de ce suntem îndrumați să gândim și să vorbim despre acest
eveniment într-un anumit mod, în interesul cui este?
Dacă acceptăm această narațiune așa cum ne este impusă, unde ne conduce ea și la ce rezultat?
Și dacă nu se găsește niciun alt motiv, atunci poate doar pentru a ne readuce în discuția politică și pentru a-i face pe toți
să se concentreze din nou asupra părții acestei păsări de pradă stânga-dreapta controlate pe care doresc să o susțină politic.
Chiar și numai pentru a atrage oamenii înapoi în acest circ, acesta ar putea fi adevăratul sens al unui astfel de eveniment.
Așa că, cel puțin, aș pune asta în discuție.
Foarte bine, foarte bine.
Bine, ultima, ultima întrebare, James, ultima întrebare:
Ați fost surprins când Julian Assange a fost eliberat?
Cred că da, chiar dacă numai din cauza narațiunii pe termen lung, cum ar fi conflictul
din Ucraina sau Afganistan sau orice altceva.
Se pare că, la un moment dat, devine un scop real să o lăsăm în acest proces fără sfârșit, în acest statut.
Nu spun că ar fi fost interesant să văd cum s-ar fi desfășurat totul în instanță, dar nu sunt sigur că aș fi
vrut să văd cum s-ar fi desfășurat totul în instanță.
În orice caz, m-a surprins.
Nu mă așteptam la asta.
Nu o văd ca pe o victorie minunată pentru libertatea de exprimare, doar pentru că tot ce s-a decis cu adevărat a
fost: "Da, vinovat, sunt vinovat, acum lasă-mă să ies".
Și asta nu ajută cu adevărat la rezolvarea problemei fundamentale, și anume că s-a creat un precedent
conform căruia practicile jurnalistice normale sunt ilegale.
Iar acest lucru este în esență ceea ce a fost stabilit aici.
Din fericire, pentru că ar fi putut fi chiar mai rău.
De asemenea, ar fi putut exista o hotărâre judecătorească care să declare ilegal ceea ce a
făcut, ceea ce ar fi creat un precedent și mai grav.
Dar ar fi putut fi mai bun,
pentru că ar fi fost mult mai bine să declarăm nevinovat pe cineva care făcea doar o muncă jurnalistică.
Categoric, categoric.
Am putea spune că poate ar trebui să sărbătorim eliberarea sa, dar sărbătorile noastre ar trebui să fie oarecum
atenuate, deoarece acestea au avut loc datorită unei înțelegeri.
Ar trebui, ca întotdeauna, să continuăm să subliniem faptele și problemele din jurul acestui caz, mai degrabă decât
să insistăm asupra personalităților persoanelor implicate.
De acord, absolut corect.
Ei bine, dragi participanți la conferința AZK, ce ziceți de o rundă de aplauze pentru James Corbett?
Minunat, vă mulțumesc. Ați pus pe masă conexiuni profunde.
Vă apreciem, vă iubim.
Mulțumesc, Dan, pentru turul fantastic.
.