Опште информације о законским прописима и правилима AZK могу се наћи на крају презентације.
Вау, вау, какав дан!
Сада настављамо.
Долазимо до следећег светлаца.
Сада ћемо у наредној рунди усмерити пажњу на сукоб на Блиском истоку и имаћемо прилику да поставимо наша контроверзна
питања још једном гиганту новинарства који живи у Јапану.
И он ће бити интервјуисан од стране нашег фантастичног Кла.ТВ дописника Дена из САД.
Јапан, САД и ми овде у Швајцарској – тако да се овог пута суочавамо са временском разликом од 15 сати
између ова два човека и временском разликом од седам, односно осам сати између њих и нас у Швајцарској.
Захваљујемо вам на вашим вредним услугама и погледајте биографију кога?
Џејмс Корбет.
Џејмс, потребни си нам!
Џејмс Корбет је рођен и одрастао у Канади.
Завршио је студије на Тринити колеџу у Даблину, Ирска, са звањем мастер филозофије.
Након што се преселио у Јапан, Џејмс Корбет је 2007. године основао веб-сајт "The Corbett Report" као платформу за независну
критичку анализу политике, друштва, историје и економије.
У то време је водио веб-сајт поред свог посла професора енглеског језика.
Отприлике четири године касније постао је истраживачки новинар са пуним радним временом.
Од тада је добио бројне награде за свој новинарски рад и био је тражени говорник на разним универзитетима, на
TEDxGorningen и пред независним истражним комисијама као што је Национална грађанска истрага у Канади.
Током година, Џејмс Корбет је објавио много откривајућих документарних филмова, као што су "9/11: The
Suspects", "A Century of Enslavement: The History of the Federal Reserve" и "Who is Bill Gates?"
Његово детаљно истраживање јавно је доступно на његовом веб-сајту и на бројним каналима у
стотинама епизода подкаста, интервјуа и других формата.
Само на својим каналима на друштвеним мрежама он има преко 300.000 пратилаца.
2018. године покренуо је годишњу негативну награду "Fake News Awards", која
документује најизвртаније вести у мейнстрим медијима.
Џејмс Корбет данас говори на тему "Сукоб на Блиском истоку и дигитални новац централне банке: апсолутно ужасан сценарио!"
Џејмс Корбет, хвала вам пуно што сте нам се поново придружили.
Без проблема.
Данас ћемо разговарати о рату на Блиском истоку и ЦБДЦ-има .
Дакле, ако сте ви спремни и наши слушаоци су спремни, прећи ћемо право на ствар.
Драги гледаоци, да ли сте спремни?
Хајде да почнемо са овим: Ви сте 7. октобар описали као израелски 11. септембар .
Како то? Како се ове две ствари уклапају?
Па, очигледно нисам једини који је употребио ту фразу.
Заправо, мейнстрим медији су употребили овај израз одмах након напада 7. октобра.
И, наравно, они користе овај израз у вези са спектакуларним, широкообимним терористичким нападом који није био
оно што су нам рекли да јесте и који оправдава текући, наводно никад не окончавајући рат против терора.
Ја користим ту поређење на потпуно другачији начин јер, као што они упознати са мојим радом знају, ја сам расчланио лажне
терористичке нападе 11. септембра из многих различитих углова, укључујући праћење новчаних
токова и ратне вежбе које су се спроводиле тог дана.
И такође испитивање неких осумњичених и појединаца умешаних у догађаје 11. септембра, обавештајног особља и
агенција које су активно сарађивале са Ал-ЦИАдом, познатом и као Ал-Каида, и на много начина су их створиле.
Када кажем да је 7. октобар био израелски 11. септембар, мислим на то у овом контексту, као на инсценирани или
провоцирани догађај лажне заставе који је искоришћен да оправда војну и политичку агенду која је већ била унапред одлучена.
Када кажете да рат никада неће завршити, ја то видим као да Израел има дефинитивне намере у Гази.
Видите ли икакву могућност да се овај рат у Гази оконча?
Како ће се завршити? Да ли би требало да се заврши?
Мислим, бескрајно је то што ће, ако наставe да имају непријатеље око себе, непрестано црпети
америчку Трезорију како би наставили испоруке оружја.
Али пошто говоримо о Гази, предвиђате ли крај ове ситуације?
Нажалост, видим како би то могло да се заврши.
И, нажалост, већина алтернатива није пријатна.
Оне подразумевају истребљење палестинског народа из Појаса Газе.
Бројни министри у израелском парламенту су алудирали на ово, говорећи о истребљењу
Појаса Газе или о уклањању палестинског народа.
И, нажалост, ти људи се, наравно, одбацују као: "О, они су само екстремне маргиналне групе крајње деснице."
Они не представљају већину израелске владе.
Али је занимљиво приметити да Нетанијахуова политичка коалиција тренутно зависи управо од таквих људи.
Дакле, идеја да ово заправо може завршити етничким чишћењем Појаса Газе није тако безначајан феномен у израелској политици.
И онда, наравно, постоји питање Западне обале, где је већ годинама отворена и усклађена политика великог дела израелске
политичке елите да настави и прошири нелегалне насеобине.
Ово се дешава на Западној обали.
Само прошле недеље Међународни суд правде је у прелиминарном пресуди пресудио да је израелска
окупација окупираних палестинских територија нелегална.
Ово још једном потврђује да је ово нелегална окупација и да Израел мора учинити све што је
у његовој моћи да што пре оконча оно што ради.
Али како то изгледа?
И, нажалост, као што сам рекао, видим много могућности.
Могу да замислим много начина на које би ово могло да се заврши, посебно у Појасу Газе.
То би могло завршити, на пример, потпуним истребљењем палестинског народа, или барем протеривањем довољног броја људи
да би опстанак Палестинаца у Појасу Газе постао неодржив, или барем да би се отворили нови путеви и
нова подручја за насељавање Израелаца у Појасу Газе.
Али све што личи на војну перспективу, нпр. да Хамас заиста води рат против израелске владе, да се заиста две
силе међусобно боре и да исход може бити неизвесан, сматрам лажним нарацијом који је усађен.
Оно што се тамо дешава није рат.
То је масакр, велики масакр, који се управо сада одвија.
А ако погледамо даље од Појаса Газе ка Западној обали, видимо Јерусалим, Голанске висоравни, свако од ових места.
Дакле, могли бисмо екстраполирати и рећи да је циљ можда истребљење Палестинаца из целог Израела, зар не?
Као што сам рекао, ово није екстраполација или теорија.
Ово је нешто о чему се активно и отворено расправљало, барем од стране одређених чланова израелског парламента.
А када то ураде, када ти министри изађу и изнесу те изјаве, Нетанијаху ће обично иступити и дати неку
изјаву: "О, то је претерано, о, ми не подржавамо ту идеју."
Али, као што сам рекао, политичка коалиција која држи Нетанијахуову владу на окупу
зависи од министара који износе овакве изјаве.
И има их много.
Тренутно ово документујем за предстојећу епизоду подкаста.
Дакле, тренутно прегледам ове податке и могу рећи да постоји обилна документована доказа изјава бројних израелских
политичара који позивају на истребљење палестинског народа.
Дакле, ово није маргинална идеја коју износе само неки људи. Ову идеју износе људи на позицијама власти.
И то, као што сам рекао, је барем један начин на који можемо замислити да се овај сукоб оконча, мада на најгори могући начин.
Да. Па, Нетанјаху ће ублажити своје изјаве у зависности од тога ко га слуша.
Мислим, он ће покушати да умањи значај те идеје, али другог дана ће изједначити становнике
Газе са Амалеком, који морају бити истребљени.
Да. И, наравно, ово такође има везе са израелском унутрашњом политиком и политичким циклусима.
Постоји документован образац у каријери Нетанијахуа по којем је током најжешћих политичких избора давао
најпровокативније и најдиректније изјаве о најагресивнијим политикама према Палестинцима.
Он ће у суштини удварати се гласовима десничара, који ће га држати на власти.
Али онда постоји и опасност да се Нетанијаху оптужи за све.
Он је свакако доминантна снага у израелској политици. И то већ деценијама.
Али он није једина сила.
И ризикујемо да претпоставимо да би, када бисмо могли да доведемо на власт уравнотеженијег израелског премијера попут
Нафталија Бенета или Ехуда Барака, који је био Епштејнов повереник, или неког другог, све било у реду.
Али мислим да је то лажни наратив који је убачен у овај разговор.
То је основно питање које је било у срцу израелске политике од оснивања Државе Израел, наиме
терористички напади који су довели до оснивања Државе Израел.
Знамо то.
Још једном: ово нису теорије завере. Ово је документована историја.
На пример, напад на хотел "Краљ Давид" 1946. године, који је у то време био највећи терористички напад у историји и потресао савест
света, убивши десетине, стотине људи и ранивши још много више.
То је био апсолутно дрски напад.
То је био циљани терористички напад изведен од стране оних који ће касније у суштини постати израелски политички естаблишмент,
као део њиховог плана да истерају Британце из Палестине.
И, нажалост, био је веома успешан.
Од самог почетка, стога, темељи израелске државе били су засновани на тероризму и насиљу према Палестинцима.
И нажалост, ништа се није променило у последњих 75 година.
Када кажете да је ова терористичка група постала део политичког естаблишмента, да ли мислите на Иргун?
Да. И заиста, име ми је сада измакло из ума.
Али сам то документовао у својој најновијој епизоди подкаста ("Упознајте Бенјамина Нетанијахуа, ратног злочинца").
Посебно је вођа Иргуна, који је био одговоран за операцију у хотелу Краљ Давид, похваљен од стране
Нетанијахуа као пример оснивања Државе Израел – био је један од отаца оснивача Државе Израел.
2006. године, поводом 60. годишњице овог смртоносног бомбардовања, израелска влада је открила спомен-плочу.
Британски амбасадор је тада рекао да је апсолутно изванредно да слободна, либерална, демократска држава буквално
подиже споменик ужасном, смртоносном терористичком нападу.
Али ко је био тамо да открије плочу и још једном обележи Иргун и похвали их за улогу у
оснивању Израела током овог смртоносног догађаја?
Нико други до Бенјамин Нетанјаху.
Да ли је влада Нетанијаху на било који начин повезана са Хамасом?
Да, јесу.
И још једном, документовао сам ово у свом раду.
Пре неколико месеци написао сам чланак под насловом "Тајна историја Хамаса", који се бави оснивањем
Хамаса, чиме се он бави, одакле потиче и далекосежним везама између израелске владе и Хамаса.
И мислим да би било превише поједноставно рећи да је Хамас једноставно потпуна
измишљотина, потпуна марионета израелске владе.
Али је доказано да ју је израелска влада подржавала, промовисала, финансирала и фаворизовала.
На састанку странке Ликуд 2019. године, Бенјамин Нетанјаху је чак изричито изјавио да је његова стратегија била да
подржи Хамас како би Палестинце у Појасу Газе политички и идеолошки одвојио од Палестинаца на Западној обали.
Ово је да би се осигурало да се они никада не уједине и никада не представљају стварну претњу стварању
дводржавног решења у палестинско-израелском конфликту.
Дакле, то је опет очигледно; не морамо да спекулишемо о томе.
Џејмс, пошто говоримо о нужности наставка ратова уопште:
Видео сам вероватно твој најновији видео и поменуо си чланак у часопису CovertAction Magazine.
И погледао сам часопис CovertAction.
Не знам да ли сам прочитао прави чланак, али га је написао човек који је рекао да је ово био приступ
Сједињених Држава од самог почетка: да ратови трају.
Да ли бисте рекли да је ово генерално случај на Блиском истоку, да је ово случај у Украјини
данас и да се ово такође односи на Сједињене Државе?
Рекао бих да је ово општи начин рада војно-индустријског комплекса који је Ајзенхауер идентификовао када је
1960. напустио дужност председника САД, и који је данас још распрострањенији него што је био тада.
То је био modus operandi овог војно-индустријског комплекса од, па, од његовог настанка.
Рат је здравље државе, али је рат такође здравље сваке индустрије, сваког помоћног органа, сваке тајне службе и свих оних
других органа шире дубоке државе која заправо одређује политику.
И зато они не само да имају утемељени интерес, не само скривени интерес, већ је њихов интерес синоним за
вођење рата и стално стварање разлога за војну акцију.
Дакле, да, то је дефинитивно део стратегије.
Мислим да је ово вероватније да важи у одређеним временима и на одређеним местима из одређених стратешких разлога.
Можемо ово посматрати из историјске перспективе.
На пример, осамдесетих година прошлог века званични разлог за финансирање – у ствари, то је била највећа операција ЦИА у
историји, барем према ономе што је признато – био је да се финансира Талибан у
Авганистану као део њиховог џихад рата против Совјета.
— управо и прецизно зато што је дубока држава Картерове администрације крајем 1970-их одлучила да је
најбољи начин да исцеди Совјете до последње капи да их провуче кроз мљевеницу, да им приреди њихов Вијетнам.
Дакле, то је оно што су они експлицитно и изричито урадили.
И покушали су да овај рат траје што дуже.
То је била стратегија иза тога.
По мом мишљењу, сукоб у Украјини је потпуна паралела, јер је у овом случају мета јасно Русија, а Сједињене Државе
су срећне да се боре против Русије до последњег Украјинца.
и они ће наставити да шаљу новац, помоћ и оружје како би овај сукоб трајао што дуже, да би исцрпели Русе.
Па, верујем да је Трамп недавно рекао да жели да оконча овај рат.
Ако би он зауставио рат, месни млин би такође стао.
Али верујем да он има друге разлоге за заустављање рата.
Желели бисмо да разговарамо о вашим мислима о тренутној ситуацији у вези са НАТО-овим ратом путем прокси-сила у Украјини.
И размотримо ко сноси примарну одговорност за почетак и наставак рата против Русије.
Шта желе људи попут Викторије Нуланд и Ентонија Блинкена, америчког државног секретара? Шта они желе?
Који је ваш циљ тамо?
Знаш, то је добро питање.
И мислим да је питање колико далеко уназад желите да се вратите у геополитичкој историји.
Сасвим сам сигуран да је стратегија империје, Британске империје крајем 19. века и Америчке империје у 20. веку,
дуго време била усмерена на то да Русе и Немце држи раздвојеним и у суштини у рату једне против других.
Јер ако би се ујединили, не политички ни економски, већ само да би имали добре односе међу собом, то би
представљало озбиљну претњу способности Британаца или Американаца, на пример, да контролишу европски континент.
И како је утврђено пре више од једног века, још од времена Макиндeра, Халфорда Макиндeра и настанка
геополитике какву данас познајемо, ово подручје је срце такозване глобалне шаховске табле.
И свака сила која је контролише у суштини контролише планету.
Ово је било познато више од једног века, и управо због тога је увек постојала потреба да се
забије клин између Руса и Немаца или Европљана уопште.
И мислим да је то и данас релевантно.
То је и даље део стратегије.
Да, обавио сам интервју са оператером сајта Antiwar.com.
Он прави одличан антиратни подкаст.
Хортон. Да, Скот Хортон.
И он је рекао: Последње што Запад жели јесте немачко-руско јединство.
И он каже да би најгоре било ако би Немачка и Русија поново заратиле једна с другом.
И видели смо шта се дешава када се то догоди.
Да, имамо.
Враћамо се на Трампову изјаву да ће окончати овај рат.
Шта знаш о његовом добром пријатељу Ларију Финку, извршном директору компаније БлекРок, који обавља саветодавну улогу у
реконструкцији Украјине и одговоран је за развојни фонд Украјине?
Да. Тачно је онако како сте описали.
Успут, БлекРок је највећа инвестициона фирма на свету, која држи, ако не већину, онда барем велики део
акција практично свих компанија са листе Форчун 500 .
А БлекРок, посебно Лари Финк, извршни директор БлекРока, такође је значајно инвестирао у обнову Украјине, која
је природно стављена у контекст дигиталне трансформације.
Овај процес је већ био покренут пре тренутног конфликта, али је свакако проширен.
А Лари Финк је отворено говорио о томе како ово представља савршену прилику за потпуну
дигиталну трансформацију владе и економије.
Дакле, управо то они покушавају да ураде.
И, наравно, ово је бум и корумпирани посао вредан милијарде евра, милијарде долара за оне који могу да
убаце своје њушке у ову конкретну колачу и поједу највише.
И Ларри Финк дефинитивно изгледа да је у положају тог крвопија-вампира на каротидној артерији човечанства.
Истраживао сам позадину Лерија Финка и његово учешће у Украјини и његово мешање тамо, и наишао сам на
конференцију која се одржала у Њујорку пре неколико година.
Да ли сте икада чули за Саммит Dealbook који организује Њујорк Тајмс?
Чуо сам за то, да, али нисам пратио ток поступка.
Па, прочитао сам ситним словима.
Наведено је: "Именовани премијер Бењамин Нетанјаху, украјински председник Володимир Зеленски, извршни директор МЕТА Марк
Закерберг, секретарка америчког Министарства финансија Џанет Јелен и извршни директор
БлекРока Лари Финк такође ће говорити на самиту."
Сви ти људи заједно на самиту у Њујорку.
Шта мислиш?
Осим што ме то уопште не изненађује.
Рекао бих да су управо то људи које бисмо очекивали да се окупе да о томе разговарају и да покушају да из тога извуку корист на
сваки могући начин, и финансијски и геополитички. И војно такође.
И, наравно, сваки играч за овим столом има своје разлоге да буде овде.
али они се свакако могу сложити око дневног реда исцеђивања животне снаге Украјине за борбу против Руса — нешто што би у овом
тренутку многи различити људи за овим столом волели да ураде.
Па, Џејмсе, ниси деловао баш самоуверено у вези са могућим исходима тренутне кризе у Израелу.
Који је, оптимистички гледано, разумно веродостојан сценарио за исход рата у Украјини, без преузимања земље од стране БлекРока?
Да. Па, као што сам рекао, то је у овом тренутку изузетно тешко.
И мислим да су сви до сада одиграли своје карте тако да је тешко замислити да сада
постоји начин да се повучемо са овог провалишта.
Јер мислим да Руси сада не могу да се повуку без постизања барем неке мере спасавања лица у Донбасу
у вези са њиховим наводним геополитичким циљевима.
Али истовремено, Украјина се сада чврсто определила за пут ка интеграцији са Западом, укључујући чланство у НАТО-у.
И на најновијој НАТО конференцији дата су уверавања да је пут Украјине ка чланству у НАТО-у неповратан.
Сутра се то неће догодити, али ће се догодити.
То је, наравно, била црвена линија коју су Руси повукли пре много, много времена. Чак и пре Путина.
Идеја НАТО-а у Украјини била је црвена линија.
Дакле, тешко је замислити меру за спасавање лица која би у овом тренутку била могућа, а која не би барем, као што кажете...
Чак и да се сукоб заврши сутра, у Кијеву имамо владу посвећену дигиталној трансформацији, преузимању
БлекРока, Палантира и других компанија које улазе у ову игру.
Тренутно је тешко замислити да би могли бити избачени из владе у Кијеву.
Управо тако. Добро. Па, Џејмс, прелазимо на нашу другу тему, ЦБДЦ.
И желео бих да отворим тему са мало вести са прошлог викенда, која је заправо почела пре две недеље.
Знаш, глава ми је била пуна, био сам заглављен у радном дану и нисам размишљао о стварима, нити
заиста истраживао, нити проверавао свој Твитер фид.
Дакле, нисам знао много о целој овој афери са CrowdStrike-ом.
Нисам ни знао шта је CrowdStrike све док ми данас неко није рекао да је то компанија за софтверску безбедност.
Али се у петак догодило нешто и из неког разлога нисам могао да приступим ниједном дигиталном запису у својој банци.
Имам апликацију на свом мобилном телефону која ми омогућава да видим свој банковни рачун и
трансакције. И писало је: "недоступно током викенда".
А онда ми је пријатељ рекао: да, то би сасвим могло бити због оне ствари са CrowdStrike-ом.
Он је поменуо да је стотине летова било отказано.
Он је поменуо да је Јутјуб јутрос био недоступан три сата, да су банке биле затворене и тако даље.
И моја мисао је била да, ако говоримо о ЦБДЦ-има, ово треба да буде мрља на идеји да се све претвори у дигитално.
Зар не мислиш да су људи забринути да ће изгубити приступ готовини и неће моћи да купују без потпуне
зависности од тих дигиталних новца које желе да уведу?
Драго ми је што стављате ову дискусију у овај контекст,
Јер у овом тренутку има десетине хиљада, можда чак и више људи чија су путовања прекинута, чији су банковни рачуни испражњени
итд., јер се догодио овај догађај који се дешава једном у сто години, ова ужасна поремећај који се управо проширио.
Али у најмању руку, људи би сада требало да дају приоритет размишљању о томе да ли је добра идеја да читав наш живот и
економско постојање зависе од ове дигиталне технологије, која је бар подложна случајним кваровима и нетачним ажурирањима, да не
спомињемо стварне нападе које спроводе стварни спољни жртвени јарци или као нападе под лажним заставама на
неки начин генерисане, или можда чак и од неке више силе.
Знамо то.
ЕМФ , соларно зрачење, Карингов догађај .
Знамо какве ствари могу уништити или пореметити наш електронски живот онаквим какав познајемо у трену ока.
У једном смислу, било је готово охрабрујуће посматрати шта се догодило са проблемом CrowdStrike, како су
карте за укрцавање путника издаване ручно на папиру јер их није било могуће електронски одштампати.
QR кодови нису могли да се користе.
Они су га буквално попунили руком.
И то вас свакако наводи да се замислите колико смо дубоко уроњени у ову дигиталну матрицу, јер је заиста шокантно
видети руком написану карту за укрцавање у данашње време.
Али да, у прошлости су људи бележили ствари оловком и папиром.
Зашто смо то напустили?
Које хитне, за преживљавање критичне проблеме смо решили убацивањем читавог нашег живота у ову дигиталну матрицу?
Мислим да бисте то могли применити на толико ствари где постоји ново решење, а прво питање које бисмо себи требали
поставити је: Па, шта није у реду са оним што овде имамо?
На пример, имам прилично добар сигнал, барем када сам био у Јапану, са старом 3G мрежом.
Зашто нам је потребан 4G или 5G?
И они настављају да га проширују, говорећи нам да је то апсолутно неопходно за наше даље постојање.
Али ми не треба да преузмем филм за 19 секунди уместо за 53 секунди.
Дозволите ми да овде убацим референцу на Нила Постмана, аутора књига као што је "Забава до смрти".
Он је био веома занимљив и веома напредно оријентисан аутор, плодан и активан осамдесетих и деведесетих година.
Он је писао о интернету када се он тек појављивао.
И одржао је низ говора о питањима везаним за технологију.
Више се не сећам назива овог говора. Али ако потражите "питања о технологији" Нила Постмана, наћи ћете га.
Верујем да је он формулисао четири питања која бисмо требали да себи поставимо кад год се предложи нова технологија.
Једно од њих је: Који проблем предложена технологија треба да реши?
И да ли је то заиста проблем?
И да ли је то заиста решење?
И он то изврсно разлаже, што је, по мом мишљењу, данас још релевантније него када је пре три деценије одржао овај говор.
То звучи занимљиво.
Џејмсе, знам да смо ову тему обрадили у нашем последњем интервјуу, али имамо много више
гледалаца који ово прате на AZK конференцији.
И мислим да неки људи и даље желе да знају која је разлика између ЦБДЦ-ова и, на пример,
Apple Pay-а или других дигиталних платних система.
И зашто су 93% свих централних банака изненада активно укључене у развој ових ЦБДЦ-ова?
Дигитална платна инфраструктура, каква она тренутно постоји и којој сада приступате,
заснована је на облику новца на који смо навикли.
То јест, новац приватних клијената у комерцијалном банкарском циклусу.
Много је тога што треба разумети о монетарним играма и бесмислицама које су наводно-чаробњаци Волстрита играли,
завесу коју су вековима spuштали пред очима опште јавности.
Али идеја је да данас већина земаља има двоструки монетарни систем.
Један је систем велепродајног новца, који је намењен самим банкама, односно комерцијалним банкама које имају резервне рачуне
у централној банци, било да је то ЕЦБ, Банка Јапана или Федералне резерве у Сједињеним Државама. Ове
комерцијалне банке чувају резерве и обављају међусобне трансакције у оквиру овог велепродајног циклуса.
Ми, ти и ја и сви остали који ово слушају, имамо свој новац у овим комерцијалним банкама, и то је циклус приватних клијената.
Ово су две потпуно различите ствари. Новac који банке користе на велепродајном тржишту технички се
разликује од новца који користимо у свакодневном животу.
Дакле, када платимо преко Apple Pay или сличних услуга, користимо новац из приватног пословања купца.
Ово је новац који је створила малопродајна банка.
Комерцијални банкарски систем уопште.
Већина новца се ствара кроз дугове према комерцијалним банкама.
Кроз магију свог банкарског уговора, они имају право да створе овај новац тако што ће нам га позајмити.
Они не улазе у сеф банке и не ваде гомилу новца сваки пут када вам позајме новац; уместо тога, они стварају
новац који им потом дугујете – укључујући и камату! – сјајна идеја ако сте, уосталом, банкар.
CBDC је идеја да ћемо први пут имати директан приступ новцу централне банке.
Наравно, новац који издаје централна банка већ постоји данас.
Ако извадите неку новчаницу, без обзира у којој земљи живите, ако извадите неку папирну новчаницу, ако је уопште још имате у
новчанику, јер већина људи плаћа безготовински, на њој ће писати нешто као: овде у Јапану "Банка Јапана", а у
Сједињеним Државама новчаница "Федералних резерви", јер је то израз обавезе централне банке.
Ову новчаницу је заправо издала сама централна банка.
То је једини начин на који централна банка може директно убризгати новац у економију, и то је само део економије.
У универзуму ЦБДЦ-а, међутим, они ће моћи да пренесу свој облик обавезе централне банке директно у ваш дигитални новчаник, јер
ћете сада имати рачун, у зависности од тога како га они подесе, али на овај или онај
начин имаћете рачун директно код централне банке.
И они ће моћи не само да проверавају и контролишу ваше трансакције, већ и да их испитују, и, како су многи наглашавали,
укључујући политичаре у Великој Британији и другде који су веома ентузијастични по том питању, да
програмирају шта се може, а шта се не може десити са тим новцем.
Дакле, на пример, ако поставите ограничење да овог месеца можете купити само одређену количину меса,
јер знамо да конзумација меса разбесни богове времена.
Ако поставе ограничење, могу га спровести тако што ће вам спречити да дигиталном валутом
централне банке купите више од додељене количине меса.
И то ће бити аутоматска ствар коју не можете заобићи ако одлучите да је тако имплементирате.
Или би се било које друге замисливе мере могле довести у примену у реалном времену једним притиском дигиталног
дугмета, представљајући апсолутно ноћморску меру контроле над економијом коју директно врше централни банкари.
Да, и управо сте одговорили на моје следеће питање, које је било: Шта мислите да би било најпривлачније за државу?
И рекао бих да је то могућност да пажљиво пратимо нашу имовину и наше трошкове и, ако
је потребно, контролишемо како их користимо.
Апсолутно, и треба да направим разлику јер, као што сам објаснио, пошто банкарски систем тренутно постоји онако како постоји,
комерцијалне банке су убачене између централне банке и нас.
Комерцијалне банке су стога важан део овога и тренутно врше неверова�ну контролу над економијом.
Они неће тако лако одустати од ове контроле.
Стога можемо замислити многе могућности за то како ће систем CBDC бити структуиран.
Једна од могућности је да централна банка делегира своју способност одржавања и провере рачуна комерцијалним
банкама или барем провереним финансијским институцијама.
Дакле, ви ћете овде такође деловати као посредник.
Ово би могло да створи утисак да су централне банке удаљене само на дохват руке од тог процеса: "О, ми ништа од
овога не контролишемо. Све то раде комерцијалне банке."
Имајући у виду политичке и економске реалности структуре банкарског система, природно се поставља питање ко регулише ове
комерцијалне банке и одређује им шта могу, а шта не могу да раде.
Они су регулаторна тела централних банака и влада.
И видели смо како је ова моћ била злоупотребљавана у прошлости.
Под администрацијом Обаме, Министарство правде је позвало комерцијалне банке у Сједињеним Државама да замрзну рачуне
појединаца који су пружали потпуно легалне, мада непожељне, услуге, као што су порно звезде, трговци муницијом, зајмодавци до
плате и други у индустријама са којима се влада није сложила.
Она је затражила да банке уклоне ове клијенте из оптицаја.
Самим банкама је било да се придржавају овога.
Они су били ти који су замрзнули рачуне ових клијената, али су то учинили зато што је FDIC , једна од регулаторних
институција банкарског система у Сједињеним Америчким Државама, рекла: "Нећемо осигурати ваше депозите."
Можемо те уклонити са листе ако не испуниш наше захтеве да се решиш тих људи.
Овај пример нам показује како се овај тип система може подесити.
Ово, пак, неће изгледати баш као ноћна мора сценарио директне контроле вашег новчаника од стране
централних банкара, али ће у суштини бити готово исто.
Да, могу да замислим како ће покушати да нам то учине прихватљивим.
И ово је једна од оних ситуација "када су дошли по комунисте..."
Прво су дошли због зајмодаваца у Скид Роу .
Па, ми не волимо ове људе.
Ни ми не волимо порно звезде.
Они ће то учинити привлачним.
Колико смо близу систему ЦБДЦ-а?
И да ли ово значи крај готовине?
Они свакако могу коегзистирати и вероватно ће то чинити неко време.
Ово не значи нужно да ће готовина престати да постоји.
Међутим, већ смо видели како се развило безналично друштво и колико се то брзо догодило.
Налазимо се у ситуацији у којој је јапанска економија и даље углавном заснована на готовини, иако се то мења.
Али се сећам да сам прошле године присуствовао конференцији у Енглеској, и то је било заиста шокантно,
иако сам свестан тога и истраживао сам и говорио о томе.
Било је заиста шокантно посетити бројне кафиће, ресторане и продавнице које буквално нису прихватале готовину.
Било је буквално само безготовинско.
И то је такође био шок за мој организам, али то је већ стварност.
Стога би се могло замислити да ће постојати период суживота када се уведе ЦБДЦ.
Али је сасвим могуће да готовина буде укинута због неке врсте финансијског догађаја под лажном
заставом или неког другог оправдања за ванредно стање.
И већина људи данас вероватно чак не би ни трепнула.
Управо тако. Сада, када посетите ваш локални супермаркет, колико људи видите да користе свој
iPhone, картицу или Easy Pay картицу уместо готовине?
Мислим, зар то није прилично уобичајено?
Нажалост, да.
И кажем "нажалост" јер сам био веома задовољан чињеницом да је Јапан и даље углавном готовинска економија, до те мере да можете
купити аутомобил за готовину и то се чак не сматра необичним.
Али се то заиста мења, и то врло брзо, јер безналични платни системи не само да се
овде уводе, већ се и све активније промовишу.
И, нажалост, данас је много чешће него раније да људи плаћају мобилним телефонима или картицама.
Чак и овде у Јапану, који је био један од ретких изузетака међу индустријализованим земљама као готовинска економија, то се мења.
И могу да замислим да ћемо за неколико година доћи до тачке када ће безналичне уплате бити уобичајеније од уплата готовином.
Шта можемо учинити по том питању, осим што ћемо што чешће плаћати готовином?
Шта још имамо у рукаву?
Па, рекао бих да је то веома, веома добра полазна тачка.
И мислим да је ово један од проблема који је очигледно друштвени проблем који нико не може
сам да реши, али сви морамо дати свој допринос.
А наша улога се састоји од бојкота и свесних одлука о куповини.
И не само избегавајући продавнице које раде без готовине,
Али, наравно, ради се и о подршци предузећима, компанијама, трговцима на мало или људима које познајете, а који су спремни да
пруже услуге не само за готовину, већ и за драгоцене метале, криптовалуте, у разменским круговима или
другим облицима заједничких валута, шта год да је у питању.
Нисам овде да судирам шта би неко требало да користи.
Мислим да би требало да користиш све осим ЦБДЦ-ова.
И то је једна од ствари:
Све док будемо користили ове могућности и наставили да градимо заједницу која је подржана, барем у овом прелазном периоду, тако
да када буде уведено безготовинско плаћање и све више људи крене тим путем, и даље постоје људи који су спремни чак и да скрену са
свог пута, да поднесу непријатности ако је потребно, да плате готовином, драгим металима или нечим
другим, тада ова економија може барем да опстане.
Сигурно ће већина људи користити безналичне плаћања како би били корак испред, али ће и даље
постојати могућност да људи подрже ову заједницу.
Али ако не тренирамо ове мишиће и само кажемо: "Ох, то је помало незгодно, ја само желим да одем у супермаркет и купим ту ствар."
Овог пута ћу морати да платим картицом.
Што више то радимо, то више бивамо обухваћени безналичним светом.
У крајњем, ради се о нашем систему навика, и морамо се навикнути да подносимо непријатне ствари како бисмо
подржали свет који желимо и избегли свет који не желимо.
Амин на то, Џејмс.
Приближавамо се крају нашег времена.
Драго ми је да убацим нешто лично што ми је на уму и што мало одступа од сценарија.
Желео бих да ти, Џејмсе, опишем хипотетичку ситуацију и сазнам како би реаговао у тој ситуацији.
Знам да се о овој теми води толико шале, а спекулације потпуно измичу контроли на начин који би те могао узнемирити ако
скренемо са курса и заронимамо у зечју рупу на свим нивоима.
Али морам да те питам нешто о наводном покушају атентата 13. јула , да ли би било у реду?
Сигурно, да.
Дакле, рецимо да председавате конференцијом и да се појави питање наводног покушаја атентата 13. јула .
Људи се узнемире, има свакаквих спекулација о томе шта се заправо догодило, и ти некако скренеш са теме.
Узмеш чекић и враћаш мир.
Шта радите да бисте људе у таквој ситуацији држали на правом путу? Шта бисте рекли?
Мислим да је, када људи исказу интересовање, прекасно да се само настави тући.
Никада не бих се усудио да људима говорим шта би требало да мисле или где би требало да проводе своје време или
пажњу, нити чак да им кажем да не би требало да троше своје време или пажњу на ову или ону ствар.
И чак и да сам то урадио, ко би ме слушао и зашто?
Међутим, свакако могу да укажем на значај таквог догађаја за мене, као некога ко не верује у политички систем и процес који
нам сваке четири године даје "кутију за ропске предлоге" сваке четири године, је небитна без ширих питања
дигиталних валута централне банке, сукоба у Израелу и Украјини и других ствари о којима смо данас говорили.
Прави значај овога нема никакве везе ни са једним ни са другим политичким кандидатом.
Ради се о томе шта људи који контролишу овај систем желе да верујемо да се догодило и зашто то желе.
Дакле, ако бих могао да кажем нешто у таквој измишљеној ситуацији, једноставно бих рекао да би можда било корисније
погледати шта овај догађај значи, зашто нас усмеравају да о њему размишљамо и говоримо на одређен начин и чије интересе то служи.
Ако прихватимо овај наратив онако како нам се намеће, куда ће нас одвести и какав ће бити исход?
А ако се не може наћи ниједан други разлог, онда је можда то једноставно начин да нас врати у политичку дебату и
поново усмери пажњу свих на то коју страну овог контролисаног лево-десног грабљивца желе политички да подрже.
И чак ако је то само да би се људи поново привукли у овај споредни циркус, то би могла бити права суштина таквог догађаја.
Зато бих барем ставио ово на расправу.
Врло добро, врло добро.
У реду, последње, последње питање, Џејмс, последње питање:
Да ли сте били изненађени када је Џулијан Асанж пуштен?
Мислим да јесте, чак и ако је то само због дугорочне приче, као у случају украјинског или
авганистанског конфликта или било чега сличног.
Чини се као да у одређеном тренутку, остављање у овом бескрајном процесу, у овом статусу, постаје стварни циљ.
Не кажем да би било занимљиво видети како би се то одвијало на суду, али нисам сигуран да бих
желео да видим како би се то завршило на суду.
У сваком случају, то ме је изненадило.
Нисам то очекивао.
Не видим то као дивну победу слободе говора, ако само зато што је заправо једино што је
одлучено било: "Да, крив сам, крив сам, сад ме пусти."
И то заправо не помаже у решавању основног проблема да је успостављен преседан да
су уобичајене новинарске праксе незаконите.
И то је у суштини оно што је овде утврђено.
Срећом, јер је могло бити горе.
Такође је могло бити и стварне судске пресуде да је оно што је он урадио било незаконито, што би поставило још гору пресуду.
Али могло је бити боље,
јер би било много боље прогласити невиним некога ко је само обављао свој посао као новинар.
Апсолутно, апсолутно.
Могли бисмо рећи да бисмо можда требали прославити његово ослобађање, али наше прославе треба да буду
помало пригушене, јер су настале као резултат погодбе.
Као и увек, требало би да наставимо да се фокусирамо на чињенице и питања у вези са овим
случајем, уместо на личности укључених појединаца.
Слажем се, потпуно у праву.
Па, драги учесници AZK конференције, шта кажете на аплауз за Џејмса Корбета?
Чудесно, хвала вам. Донели сте дубоке везе на сто.
Ценимо те, волимо те.
Хвала ти, Ден, за фантастичну турнеју.
AZK не гони никакве финансијске интересе. Нити иницијатори, нити говорници, нити Kla.TV нису примили никакву надокнаду за ова
снимања. Желимо изричито да истакнемо да се овај видео може неограничено пута репродуковати у
непромењеном облику и бесплатно дистрибуирати.]
Доприноси су искључиво у информативне сврхе и не одражавају мишљење AZK. AZK је неутрални информациони центар у сваком
погледу. Сваки говорник је искључиво одговоран за свој допринос, а не за доприносе других
или за AZK, јер између њих нема међузависности.
[Важна напомена: Информације представљене овде проверене су по најбољем нашем знању и уверењу. Ипак, говорници и продуценти не
преузимају никакву одговорност за последице које произлазе из радњи или пропуста у вези са садржајем овог
видеа. Сваки појединац сноси искључиву одговорност за то како поступа са оним што чује.]