Ivo Sasek: Naš sljedeći govornik pridružit će nam se uživo iz Filipina, s šest sati vremenske razlike.
I on također redovno otvara oči stotinama hiljada ljudi koji iskreno traže istinske veze u politici i ekonomiji.
Pitam tehničku službu: Je li veza s Filipinima u redu?
Tehničar: "Da, imamo sliku."
U redu, onda, u ime svih gledalaca širom svijeta, želim izraziti svoju iskrenu zahvalnost za vaš doprinos 20. AZK-u.
Pokrenite kameru za kratku biografiju Tilmana Knechtela!
Biografija Tilman Knechtel: Tilman Knechtel, rođen 1987. godine u Filderstadtu u Njemačkoj, je autor i istraživački novinar.
Tilman Knechtel se već opsežno posvetio porodici Rothschild, okultnoj muzičkoj industriji,
kabbalizmu i dugoročnoj strategiji komunizma.
Među njegovim objavljenim djelima su "Rotschildovi: Jedna porodica vlada svijetom" i "Rokfeleri: Američka noćna mora".
Tilman Knechtel je vodio YouTube kanal "Don't Trust Any Celebrities" sa preko 130.000 pretplatnika.
Ovo je od tada uklonjeno s YouTubea i sada se može pronaći pod nazivom: "Don't trust any celebrities 3".
Također dostupno na Telegramu pod "Ne vjerujte nijednoj zvijezdi službeno".
On također radi kao urednik za švicarski list ExpressZeitung.
ExpressZeitung je već dokumentovao političke, društvene i historijske tokove našeg vremena u više od 60 izdanja.
Na osnovu trenutnih svjetskih događaja, novine ExpressZeitung pružaju temelj za sveobuhvatno
razumijevanje glavnih i kontroverznih pitanja.
Zahvaljujući svom širokom i dubinskom znanju o globalnoj politici, Tilman Knechtel je dobrodošao
gost u televizijskim programima nezavisnih medija.
Tilman Knechtel će danas govoriti na temu: "Rusija i Kina – neprijatelji ili saveznici Zapada?"
Tilman Knechtel: Da, zdravo, drago mi je što sam ovdje. Nadam se da me možete čuti.
Da, čini se da me čuju.
Dakle, da, veoma sam sretan što sam ovdje – u AZK-u u nešto drugačijem obliku nego na koji sam navikao.
Ipak, da, sjajno je što je ovaj put uspjelo.
Dobili su mi pola sata za prezentaciju, što mislim da je zapravo sasvim dobro, jer zaista ne volim duge uvode.
I tema nije previše složena da bi se mogla obraditi za pola sata.
Dakle, relativno brzo dolazim do poente.
Mnogo toga što ću uskoro predstaviti možda je već poznato nekima od vas iz švicarskog lista "in Deutschland verboten" (zabranjeno
u Njemačkoj), nekada ExpressZeitung, gdje sam urednik.
A tema je: "Rusija i Kina – neprijatelji ili saveznici Zapada?" – za sada je to upitnik.
Mislim da bi oni koji su trenutno veoma razočarani našom zapadnom politikom, i po mom mišljenju s pravom, trebali
razmotriti mogu li se u tim zemljama pronaći alternative.
Ipak, moram biti kratak, pa ću vam odmah dati odgovor na temu predavanja:
Po mom mišljenju, Kina i Rusija nisu saveznici, već neprijatelji Zapada.
A pod tim mislim sasvim jasno, i zaista moram to naglasiti, mislim na režime... pa, mislim na Putina i Xi Jinpinga, a
ne na obične ljude tamo – to su očito dvije različite stvari.
I neprijateljstvo prema Zapadu – mislim da se to lako može izvesti iz vrlo banalnih činjenica, naime da
Vladimir Putin i Xi Jinping teže komunističkim ciljevima.
I pretpostavljam da ovdje na AZK-u neće biti toliko komunista koji bi me gledali da ih
prvo ne moram uvjeriti koliko je komunizam loš.
Dakle, mogu za sada preskočiti tu tačku i odmah početi s dokazivanjem ove linije razmišljanja i u Rusiji i u Kini.
Počnimo s Vladimirom Putinom.
On se sada u zapadnim medijima prikazuje kao tvrd, konzervativan tip, pa bi se moglo pretpostaviti da bi on zaista
dao američkom carstvu i woke masi da osjete svoju vlastitu medicinu, i da bi onda sve bilo bolje.
Dakle, on bi, rekao bih, uspostavio normalnije uslove.
Sve što mogu reći je da ovo uopće nije stav koji zastupaju mnogi kritički glasovi u Rusiji –
od kršćana preko konzervativaca do desničara.
Ali postoje i mnogi kritički glasovi unutar Rusije koji ga vide, jednako kao što ga, apsurdno, mnogi kritički
Nijemci vide trenutnu vladu, naime kao ljevičarsku, internacionalističku ili čak komunističku.
I za to postoje razlozi. Uzmimo za primjer 2016. godinu.
Vladimir Putin je održao vrlo jasan govor pred Svekrajevim narodnim frontom.
To je neka vrsta lobističke organizacije za njegovu stranku.
Hajde da pogledamo ovaj govor. To je zaista otkriće.
Naglašava da njegov stav prema komunističkim idejama nikada nije posustao i da do danas
čuva svoju člansku kartu stranke kod kuće.
Za one koji ne znaju, Putin se 1970-ih pridružio Komunističkoj partiji i također je postao član tajne službe KGB.
Vjerovatno je to mjesto gdje njegova odanost i danas leži.
A onda je u govoru iz 2016. godine uslijedila odlučujuća rečenica.
Vladimir Putin kaže da ga tada nikada nisu prisiljavali da se pridruži Komunističkoj partiji, već, i citiram
Putina: "Zaista su mi se sviđale komunističke i socijalističke ideje, i još uvijek mi se sviđaju." Kraj citata.
Dakle, Putin i dalje voli komunističke ideje – ideje najvećih masovnih ubica u historiji.
A 2005. godine je također rekao da je raspad Sovjetskog Saveza bio katastrofa, doslovno
najveća geopolitička katastrofa 20. stoljeća.
Dakle, za njega je pad komunističke države nešto tragično. To nam zaista daje dubok uvid!
I da, ovo nije izolovan incident s njegove strane, zbog čega njegovi kritičari u Rusiji imaju obilje municije.
Evo još jednog impresivnog primjera:
Putin je upravo govorio na onome što biste ovog marta 2024. mogli gotovo nazvati komunističkim
ili antifašističkim festivalom i tamo održao govor.
Cijela stvar se zvala Svjetski festival mladih.
Ovdje na Zapadu ne čujete ništa o tome. Većina ljudi nikada neće ni čuti za to.
Dakle, ove godine je održano u Rusiji i to je ogroman događaj.
Na prvi pogled izgleda relativno bezazleno – tipična propaganda, drugim riječima.
Ali ako pogledate ko učestvuje, vidite da se hiljade mladih iz komunističkih organizacija iz cijelog svijeta slivaju u Rusiju.
I da, 2017. godine je održan još jedan Svjetski festival mladih, koji je tada službeno
organizovala Svjetska federacija demokratske omladine.
A onda se pojavio Putin i održao govor.
A ova Svjetska federacija demokratske omladine je svojevrsna krovna organizacija za komunističke omladinske organizacije.
A njemački predstavnik u Svjetskoj federaciji demokratske omladine je, na primjer, Socijalistička njemačka radnička omladina,
koja je pridružena organizacija Komunističke partije Njemačke.
I zaista, mnogi učesnici Svjetskog festivala mladih u Rusiji, bilo 2017. ili 2024. godine, imali
su antifašističku pozadinu ako su došli sa Zapada.
Upravo oni ljudi koje zapravo smatramo da su dijametralno suprotni Putinovim navodno domoljubnim
vrijednostima – kako bi se moglo pretpostaviti.
Ali to nije tačno. Putin govori o njima i dopušta da ga slave pred njima.
I to ima smisla, jer po mom mišljenju spaja upravo ono što pripada zajedno.
Jer Antifa potiče iz antifašizma.
A antifašizam je, moglo bi se reći, svojevrsni raison d'état u Putinovoj Rusiji. I to je važno razumjeti.
Ovo ne znači da se jednostavno ne vole fašisti ili nacisti – ni to nije moja ideologija – nego da je to, da tako kažem,
novi kod DDR-a, odnosno novi stari kod koji je već poznat iz DDR-a i odnosi se na klasnog neprijatelja socijalista.
To znači da svako koga nazovu fašistom nije socijalist niti komunist i mora se s njim boriti.
Dakle, održan je događaj koji je organizirala međunarodna ljevica, na kojem se Putin pojavio i bio pozdravljen.
Međutim, snimci ovog Svjetskog festivala mladih se ne emituju na Zapadu jer je Putin ovdje prikazan kao spasitelj
konzervativaca i kršćana, dok se u Rusiji udvara socijalistima iz cijelog svijeta, Kubi, Venecueli i tako dalje.
Da, upravo tako, u srži komunističke ideologije oduvijek je bila ideja svjetske vlade, što je zapravo očigledno.
Ali da to potkrijepimo, imamo Vladimira Lenjina, na primjer, koji je rekao, i citiram:
"Mi smo internacionalisti. Težimo čvrstom savezu i potpunom sjedinjenju radnika i seljaka svih naroda
svijeta u jednu svjetsku sovjetsku republiku." Kraj citata.
I Leo Trotsky je također govorio o socijalističkoj svjetskoj federaciji, što je
zanimljivo jer svi uvijek govore o globalistima.
Ali za mene je srž cijelog pitanja potpuno zanemarena, naime da se ovdje i dalje radi o
komunizmu, a ništa nije više globalističko od komunizma.
I upravo tamo postoje i deklaracije unutar Rusije u korist svjetske vlade.
Na primjer, Putin i Rusija su se više puta izjasnili u korist Agende 2030.
Ovo se također općenito pripisuje Zapadu, kao što su BlackRock, Svjetski ekonomski forum i tako dalje.
Ali ako je pratite do njenih početaka, shvatit ćete da Agenda 2030 ima socijalističke korijene.
Pokretač ove Agende 2030 bio je, na primjer, norveška socijalistkinja po imenu Gro Harlem Brundtland.
A Putinova simpatija prema komunizmu, o kojoj smo čuli u govoru, naravno je također poziv na ovu svjetsku vladu, jer komunizam
i svjetska vlada idu ruku pod ruku, kao što je i Lenin rekao.
A u Rusiji se također mogu pronaći konkretniji dokazi o ovoj svjetskoj vladi.
I zaista nekoliko puta u spisima najvažnijeg ruskog stratega.
Dakle, ovo je Aleksandar Dugin, koji je zaista formulisao nešto poput ruskog raison d'état.
Nema nijedne druge njegove knjige koja je imala takav utjecaj na ruske elite kao "Osnove geopolitike".
A u ovoj knjizi, "Osnove geopolitike", objavljenoj 1997. godine, Aleksandar Dugin piše o
novom ruskom carstvu koje treba uspostaviti.
I on to iznosi ovako, citat: "Prema logici geopolitike, ova imperija mora nadmašiti svog
prethodnika, Sovjetski Savez, i strateški i prostorno."
Stoga nova imperija mora biti evroazijska, kontinentalna i, u perspektivi, globalna imperija. Borba ruskog
naroda za svjetsku dominaciju još nije gotova. Kraj citata.
Dakle, ovdje imamo opredjeljenje za svjetsku moć ili svjetsku dominaciju, a time i za
svjetsku vladu, što je također zahtijevao Lenin.
I riječ ovog čovjeka, Aleksandra Dugina, zaista nešto znači u Rusiji, čak i ako mnogi to i dalje žele poricati.
I da, ova imperija koju želi Dugin trebala bi biti nasljednik Sovjetskog Saveza.
I zaista, otkako je Putin došao na vlast, Rusija doživljava preporod Sovjetskog Saveza, što nije iznenađujuće,
s obzirom na to da se Putin, prema njegovoj vlastitoj izjavi u tom govoru, sviđaju komunističke ideje.
Dakle, Staljinovi spomenici se sada ponovo podižu.
Staljin se također rehabilituje kao istorijska ličnost, a postoje pozivi da se vrate sovjetska imena, na
primjer da se Volgograd ponovo nazove Staljingradom.
Ili ovdje također – Putin je 2000. godine ponovo uveo himnu Sovjetskog Saveza, s novim
stihovima, ali i dalje od istog komunističkog autora.
I slično, kada je riječ o slobodi štampe i slobodi izražavanja, vidimo povratak sovjetskim uslovima u Rusiji.
Dakle, gotovo u isto vrijeme kada je u Njemačkoj zabranjen Compact, Rusija je zabranila jedan veliki opozicioni medijski
organ, naime The Moscow Times, i to iz razloga sličnih onima koje je navela Nancy Faeser, možda čak i pomalo nespretnije.
Citat: "Diskreditiranje odluka koje je donijelo rusko rukovodstvo i u unutrašnjoj i u vanjskoj politici." Kraj citata.
To znači da vam nije dozvoljeno kritikovati političke odluke u Rusiji, inače ćete biti zabranjeni, što
smatram kamenom temeljcem svakog slobodnog društva.
Čak i prije toga, mnogi alternativni mediji su već bili uklonjeni u Rusiji.
Ali to je samo tipičan primjer onoga što Moskva radi u inozemstvu, slično tome kako sada prikazuje Putina kao konzervativca.
Dakle, vi se stavljate na stranu opozicije na Zapadu kako biste tamo osvojili simpatije.
A ruska strana propaganda onda kritizira ono što se dešava na Zapadu – zapravo kao fašizam.
I na domaćem planu rade potpuno isto, a dobar primjer za to je nedavno zabrana časopisa Compact.
Ja sam također potpuno protiv toga, i ne mislim mnogo o Nancy Faeser, ali šta će Rusija učiniti nakon zabrane?
Dakle, šaljete nekoga iz Ministarstva vanjskih poslova koji se protivi zabrani i koji je zbog toga izuzetno ogorčen.
Također bih se složio sa ženom koju su poslali tamo, ali zabrane su...
Ali šta se istovremeno dešava u Rusiji? Baš ista stvar!
Dakle, zapravo se bavimo dvjema stranama iste kovanice.
Ili evo još jedne lijepe slike. Nadam se da sada možete vidjeti sliku, što bi nekima od
vas trebalo dati materijal za razmišljanje.
Dakle, Putin je na državnoj posjeti Sjevernoj Koreji. Mislim da sama slika govori za sebe.
Zato se ljudi moraju pojaviti da navijaju za njih dvoje ispred ovih portreta heroja.
I da, mislim da slika zrači čistim komunizmom.
A potom je Putin također prethodno dobio prazan ček od Kim Jong Una.
Rekao je, i citiram: "Uvijek smo podržavali i nastavit ćemo podržavati sve odluke koje su
donijeli Putin i ruska vlada." Kraj citata.
To znači da nema mjesta između Putina i Kim Jong Una.
I ne moram objašnjavati zašto Sjeverna Koreja nije naročito lijepa i slobodna zemlja.
To jest, zaista svugdje, kada danas pogledamo Rusiju, zapravo prepoznajemo taj komunistički utjecaj.
I zaista bih mogao navesti još hiljade primjera.
I sada možemo prijeći s Putina na Xi Jinpinga, kojeg mnogi ne žele vidjeti kao jednu cjelinu,
iako su za mene oni definitivno jedna cjelina.
I tako, ubrzo prije rata u Ukrajini početkom 2022. godine... Putin je prisustvovao Zimskim
olimpijskim igrama u Pekingu i rekao je, i citiram:
Predsjednik Xi Jinping i ja se dugo poznajemo kao dobri prijatelji i političari koji uglavnom dijele
iste stavove o rješavanju svjetskih problema. Održavamo bliski i česti kontakt. Kraj citata.
Xi Jinping je otišao još dalje, nazvavši Vladimira Putina svojim najboljim prijateljem 2019. godine – ne
samo prijateljem, već svojim najboljim prijateljem.
Tako da između njih nema mjesta za nikoga drugog.
Dakle, imate iste stavove o tome kako riješiti svjetske probleme.
Ili prije samo dva mjeseca, dnevne vijesti su izvijestile, i citiram:
"Rusija i Kina žele produbiti svoju saradnju u raznim oblastima kao što su logistika, transport,
energetika i poljoprivreda." Kraj citata. I to je poenta.
Dakle, ova saradnja sa Kinom još jednom snažno naglašava Putinov komunistički pogled na
svijet, što je on već otvoreno priznao u svom govoru.
Uostalom, Kina je otvoreno komunistička zemlja; to se ne može poreći.
Zemlja, na primjer, gdje komunistički masovni ubica Mao Tse-tung i dalje uživa nešto poput svetog statusa.
I, na primjer, zemlja čija jedina politička stranka u svom ustavu navodi, i citiram:
"Najviši ideal i krajnji cilj stranke je ostvarenje komunizma." Kraj citata.
I to je nedvosmisleno, a komunizam, kao što smo ranije čuli, naravno može biti ostvaren samo na globalnom nivou, kako je Lenin
naveo, zbog čega je opredjeljenje za komunizam uvijek opredjeljenje za svjetsku vladu
– opet, ključna riječ ovdje je globalizam.
I baš kao Rusija, i Kina se također obavezala da će promovisati Agendu 2030, koja je, kao što sam rekao, blaži oblik komunizma.
Mao je i dalje sačuvan u Memorijalnoj dvorani u Pekingu, baš kao što je Lenjin i dalje izložen u mauzoleju na Crvenom trgu.
Dakle, komunistički ubice s obje strane uživaju veliko poštovanje.
Da to kažem provokativno, to je kao da sada na Alexanderplatzu imamo Hitlerov mauzolej; udaljenost do
Trećeg Reicha, rekao bih, ne bi bila baš uvjerljiva.
Naravno, politika koronavirusa je bila jednako komunistička i mogla bi se vratiti u bilo kojem trenutku.
Kina je brutalno mučila svoje stanovništvo.
To je trajalo sve do 2023. godine, kada su se ovdje sve stvari odavno ponovo otvorile.
Dakle, to su bila naša zaključavanja na steroidima u Kini, gdje neki ljudi nisu mogli napustiti svoje domove sedmicama zaredom.
Cijela stambena područja su bila ograđena, a supermarketi su bili zatvoreni.
Dakle, vidjeli ste ljude kako zapravo mašu iz svojih prozora jer im je frižider bio prazan i nisu mogli izaći tokom karantina.
Cijeli distrikti su bili potpuno zatvoreni ako bi samo jedan PCR test bio pozitivan.
I, naravno, ljudi su tada bili zatvoreni u te zloglasne kampove za karantin, gdje su
kontejneri zaista izgledali kao zatvorske ćelije.
I tamo su ljudi također bili zatvoreni u njima sedmicama zaredom.
Dakle, teror koronavirusa koji je proširio Xi Jinping, zbog kojeg čak i naše vlade, koje nikako
nisu bile suzdržane, izgledaju blago u poređenju.
Naravno, sad se već pročulo da kineski režim može onesposobiti protivnike jednostavno tako što će njihov QR
kod označiti crvenom bojom, jer to znači da oni više ne mogu slobodno putovati po Kini.
Ne znam da li to još uvijek postoji, ali to je sigurno nešto što bi se moglo vratiti u budućnosti.
I da, Rusija se sada malo više uskladila sa Zapadom po pitanju koronavirusa, nije bila stroga kao Kina, ali
se nije ni na koji pozitivan način istakla da bi je sada moglo smatrati dobrom alternativom.
Upravo tako, i sada sam mnogo govorio o komunizmu, a po mom mišljenju, mi se bavimo samo
ideologijom koja je sredstvo za postizanje cilja.
Za više rangirane, kojima se sada želim obratiti, prvo razmotrimo tko je zapravo učinio ovu
ideološku zvijer zvana komunizam tako moćnom.
I to je bila Oktobarska revolucija kao početna tačka u Rusiji 1917. godine – koju su
finansirali američki bankari na Wall Streetu.
Postoji čitav niz temeljnih radova američkog historičara Antonyja C. Suttona.
I dva imena svakako treba spomenuti kao finansijere komunista: Paula Warburga i Jakoba Schiffa.
Paul Warburg je službeno bio glavni tvorac američke Federalne rezerve.
Još 1913. godine, kada je osnovan FED, bilo je mnogo glasova, uključujući i mnoge visokopozicionirane, koji su
tvrdili da Paul Warburg zapravo radi u korist Rotschildovih.
I također znamo, na primjer, da su Rotschildovi i Warburgovi surađivali 1920-ih na osnivanju Panevropskog
pokreta, gdje je, može se reći, jedan Warburg zaista primao naredbe izravno od Rotschilda.
Dakle, Paul Warburg je imao udjela u Oktobarskoj revoluciji, gotovo sigurno u ime
Rotschildovih, a najkasnije u ime drugog po zapovjedanju.
U slučaju Jakoba Schiffa, ta veza s Rotschildima je vrlo jasna, jer je porodica Schiff čak dijelila
kuću s Rotschildima u Frankfurtu u 18. stoljeću.
A ova dvojica bankara, Paul Warburg i Jakob Schiff, koji su sa svojim bankarskim kućama Kuhn, Loeb & Co. i Federal Reserve bili
finansijeri svjetske revolucije, iskoristili su svoj novac da osiguraju da su Lenin i
Trotsky mogli preuzeti vlast u Rusiji 1917. godine.
I važno je prvo razumjeti ko je zapravo uveo komunizam.
I opet je Rockefeller bio uključen u osnivanje Federalnih rezervi 1913. godine.
A putem ovih Rockefellera, koji i danas usko sarađuju s Rothschildima, brzo se vraćamo na aktere
koji su zapravo u fokusu pažnje, naime Kinu i Rusiju.
Uostalom, bili su to Rockefelleri koji su, preko svog čovjeka Henryja Kissingera, inicirali otvaranje Kine
sedamdesetih godina, što je dovelo do toga da Kina postane svjetska sila kakvu danas poznajemo.
I tokom tog perioda, sedamdesetih godina, David Rockefeller je putovao u Kinu i posjetio drugog najmoćnijeg čovjeka
nakon Mao Ce-dunga, Maoa koji je i danas u Kini počastvovan.
A David Rockefeller je potom u New York Timesu napisao, nakon što je Mao ubio milione Kineza, da Kina predstavlja,
i citiram, "jedan od najvažnijih i najuspješnijih eksperimenata u ljudskoj historiji", kraj citata.
Da, svako ko ovo pažljivije pogleda shvatit će da je Kina bila pravi Rockefellerov projekat.
A onda možete preskočiti još 50 godina od 1970-ih i doći direktno do veze između Klausa Schwaba i Davida Rockefellera.
Jer Klaus Schwab otvoreno kaže da mu je Henry Kissinger bio svojevrsni mentor.
I Henry Kissinger je definitivno radio za Rockefellere; bio je njihov najbolji čovjek.
A drugi mentor na kojeg Klaus Schwab aludira je neko po imenu Maurice Strong, koji je, poput
Henryja Kissingera, također radio s Rockefellerima.
Ovo implicira da je Schwab također Rockefellerov saradnik.
A danas, Klaus Schwab, mozak iza Velikog resetovanja, kaže u vrlo sličnom tonu kao tadašnji David Rockefeller da je Kina, i
citiram, "atraktivan model za veliki broj zemalja", kraj citata.
Klaus Schwab kaže da je Kina uzor za svijet ili za Zapad.
I komunistička Kina, gdje smo vidjeli da su Rockefelleri, kao suosnivači FED-a, bili ti koji su prvi dali
početni signal za svjetsku preuzimanje komunizma...
Dakle, sve se uklapa.
A onda su tu Rotšildi, koji, iako to rijetko javno priznaju, obiluju euforijom prema komunističkoj Kini.
2011. godine, jedna Evelyn de Rothschild, ni manje ni više nego financijska savjetnica kraljice, pojavila se na
televiziji Bloomberg i nije imala ništa osim pohvala za Kinu.
Na primjer, nagovijestio je renminbi, kinesku valutu, kao globalnu valutu.
Čak i danas Rothšildi i dalje održavaju dobre poslovne odnose s Kinom, kako sami priznaju na svojim javnim portalima.
Postoji dovoljno razloga da se Rotschildovi prepoznaju kao glavni moćnici iza Oktobarske revolucije.
I ionako, kao otvoreni partner Rockefellera, koji su čak i otvorenije aktivni u Kini.
Zatim imamo suprotan smjer, što je naravno također važno, poslovni odnosi od Rotschildovih prema Rusiji.
Na primjer, Nathaniel Rothschild je navodno uložio 500 miliona dolara u aluminijsku kompaniju jednog oligarha 2008. godine.
On je, zauzvrat, vrlo blizak Putinu i zove se Oleg Deripaska.
I, naravno, Gerhard Schröder, koji je vrlo blizak prijatelj Putina, preuzeo je savjetodavnu
poziciju u Rothschild banci nakon svog kancelirstva.
Ali postaje još bolje, jer je Rockefellerova veza s Putinom potpuno jasna, budući da je Henry Kissinger,
čovjek Rockefellera i Schwabov mentor, bio vrlo blizak prijatelj Putinu prije svoje smrti.
Dakle, već postoji vrlo jasna slika da saradnja zaista postoji na višim nivoima.
Ali, naravno, ključna veza između Rusije i Kine, kao i ovih međunarodnih finansijskih elita, jeste da i Kina i
Rusija visoko cijene komunizam, koji su također širili ovi globalni moćnici poput Rothschilda i Rockefellera.
Samo bih želio na kraju dodati ovu važnu poentu, naravno, kako niko ne bi mislio da ovdje gledam samo simptome.
Shvaćam da u pozadini djeluju druge sile koje određuju tok događaja.
Ali ono što želim jasno staviti do znanja jest da ova grupa ljudi nema problema s komunističkim
sistemom; naprotiv, oni su u kolevci komunizma.
On to želi!
I da, čini se da je to cilj za budućnost, da se obje strane zaista udruže kako bi uvele
ovaj globalni komunizam u svaki kut svijeta.
Ovo se sada ovdje događa kroz Veliki reset ili Agendu 2030. Događa se prilično tiho, prilično sporo.
A u Rusiji i Kini je strože, militarističnije, ali u konačnici je to isti duh.
I da, da li je komunizam zaista krajnji cilj elita poput Rotšilda, sasvim je drugo pitanje.
Također bismo ukratko trebali spomenuti mesijanske sekte posljednjih vremena, koje također teže određenim ciljevima.
Dakle, i ja sam u tome uključen.
Ali to bi prevazišlo okvire ove rasprave, pa ću to ostaviti kao, recimo, grubi pogled u budućnost, da svi slijepo
koračamo prema komunizmu, koji gurnu obje strane, Istok i Zapad, prebacujući odgovornost naprijed-nazad.
Upravo tako, da, digitalni zatvor u Kini, koji je, prema Klausu Schwabu, privlačan model – u "novinama zabranjenim u
Njemačkoj", nekada ExpressZeitung, već smo objavili dvobroj, pa se možete dublje pozabaviti ovim temama.
Prikuplja se mnogo više dokaza, koji će potom pružiti još jasniju sliku.
I da, još jednom, da sumiramo: Kina i Rusija definitivno nisu naši saveznici, a komunizam tamo zapravo nije
nestao, niti je mrtav koliko nas u to pokušavaju uvjeriti.
Dakle, ove zemlje su i dalje u savezništvu s tipičnim moćnicima iz visoke finansije, i
trebali bismo biti vrlo skeptični prema tome.
Kao što sam rekao, prema vladama, uključujući, naravno, i našu vlastitu vladu, koja je
sama uključena u ovo, a ne prema ljudima tamo.
I da, Zapad se može optužiti za mnoge zlonamjerne stvari, i to je možda istina, ali odgovor na
to i spas od toga definitivno nisu Putin i Kina.
To je sve što sam zaista želio prenijeti ovom prezentacijom i veoma sam zadovoljan. Sada sam gotov i svima želim divan događaj!
Ivo: Bilo je uzbudljivo kako si pristupio cijeloj stvari.
Žao mi je što vam nismo mogli dati više vremena.
Možda će jednog dana biti nastavak, ali za mene je to lično bilo kao... kao skijaški skok.
Prvo pomislim, vau, vau, vau, kuda ovaj čovjek ide?
Sada ulazi u borbu desno-lijevo – i onda huš! Ali onda poleti, uzleti i dođe do srži stvari.
Odlično si obavio posao!
Ova slika s porođajnim krevetom također je bila vrlo prikladna, s moćima iza kulisa koje su stajale pored porođajnog kreveta.
Da, možemo vidjeti kako se ljudi ponovo iskorištavaju. Da, već si sve to spomenuo.
Lenin, Trotsky, Stalin, svi su bili masoni. Putin je mason. Na kraju krajeva, samo još jedan klub.
Ali oduzimanje naroda, gdje to možete vidjeti ljepše?
U zrelijoj formi od komunizma? Gdje je sve država, država... I opet su tu Rotschildovi.
Pa ćemo vidjeti u čije ruke nas vode. Bio je to vrijedan doprinos.
Zahvaljujemo vam i želimo vam sve najbolje u budućnosti. Sretno s vašim novinama Express.
Prenesite naše pozdrave svima, cijeloj ekipi, hoćete li?
Tilman Knechtel – hvala ti! Volimo te!
Tilman Knechtel: Čuvaj se, zbogom.
Ivo: Bye, bye!