Ivo Sasek: Naš naslednji govorec se nam bo pridružil neposredno s Filipinov s šesturno časovno razliko.
Poleg tega redno odpira oči več sto tisoč ljudem, ki resnično iščejo prave povezave v politiki in gospodarstvu.
Vprašam tehnologijo: Ali je povezava s Filipini v redu?
Tehnik: "Da, imamo sliko."
Ok, potem se vam v imenu vseh gledalcev z vsega sveta najlepše zahvaljujem za vaš prispevek k 20. AZK.
Film je namenjen kratki biografiji Tilmana Knechtela!
Biografija Tilman Knechtel: Tilman Knechtel, rojen leta 1987 v Filderstadtu v Nemčiji, je avtor in raziskovalni novinar.
Tilman Knechtel je že veliko pisal o družini Rothschild, okultni glasbeni industriji,
kabalizmu in komunistični dolgoročni strategiji.
Med njegovimi knjižnimi objavami sta tudi "Die Rothschilds - Eine Familie beherrscht die Welt" in
"Die Rockefellers - Ein amerikanischer Albtraum".
Tilman Knechtel je vodil YouTube kanal "Trau kein Promi" z več kot 130.000 naročniki.
Od takrat je bil ta posnetek izbrisan z YouTuba, zdaj pa ga lahko najdete pod imenom: "Trau kein Promi 3".
Na voljo tudi na Telegramu pod naslovom "Ne zaupajte uradno slavnim osebnostim".
Dela tudi kot urednik za švicarski časopis ExpressZeitung.
"ExpressZeitung" je v več kot 60 številkah že dokumentiral politični, družbeni in zgodovinski razvoj našega časa.
"ExpressZeitung" na podlagi aktualnih svetovnih dogodkov ustvarja podlago za splošno razumevanje pomembnih in spornih tem.
Tilman Knechtel je dobrodošel gost televizijskih oddaj neodvisnih medijev, saj ima široko
in dobro utemeljeno znanje o svetovni politiki.
Tilman Knechtel danes govori na temo: "Rusija in Kitajska - sovražnici ali zaveznici Zahoda?"
[Tilman Knechtel: Da, pozdravljeni, vesel sem, da sem tukaj. Upam, da me boste slišali.
Da, zdi se, da me slišijo.
Tako da, zelo sem vesel, da sem tu - za enkrat v AZK v nekoliko drugačni obliki, kot sem AZK spoznal v preteklosti.
Kljub temu je lepo, da se je enkrat izšlo.
Za predstavitev sem imel na voljo pol ure, kar se mi zdi pravzaprav zelo dobro, saj nisem ravno ljubitelj dolgih uvodov.
In tema ni preveč zapletena, da bi jo bilo mogoče predstaviti v pol ure.
Zato razmeroma hitro preidem k bistvu.
Nekateri morda že poznajo večino tega, kar predstavljam, iz švicarskega časopisa "in Deutschland
verboten-Zeitung", prej ExpressZeitung, kjer sem urednik.
Tema je: "Rusija in Kitajska - sovražnici ali zaveznici Zahoda?" - Zaenkrat z vprašajem.
Mislim, da je vredno še enkrat pogledati enega ali dva človeka, ki sta upravičeno razočarana nad našimi zahodnimi politikami,
in ugotoviti, ali lahko v teh državah najdeta alternativo.
Kljub temu moram biti kratek, zato vam bom takoj odgovoril na temo predavanja:
Po mojem mnenju Kitajska in Rusija zdaj nista zaveznici, temveč sovražnici Zahoda.
S tem mislim povsem jasno, in to moram res povedati, da imam v mislih režima ... no, mislim Putina in Xi
Jinpinga in ne običajnega prebivalstva - to sta povsem jasno dve različni stvari.
In sovražnost do Zahoda - po mojem mnenju je to mogoče zelo preprosto sklepati tudi iz zelo banalnih dejstev, in sicer da
Vladimir Putin in Xi Jinping zasledujeta komunistične cilje.
Predvidevam, da tukaj na AZK ne bo preveč komunistov, ki bi jih moral prepričevati, kako slab je komunizem.
Zato lahko to točko za zdaj preskočim in začnem z dokazovanjem te miselnosti tudi v Rusiji in na Kitajskem.
Začnimo z Vladimirjem Putinom.
Zahodni mediji ga zdaj predstavljajo kot trdega, konservativnega tipa, tako da bi lahko domnevali, da se bo zdaj res maščeval
ameriškemu imperiju in oklepnikom in da bo potem vse boljše.
Torej bi spet ustvaril bolj normalne pogoje, pravim.
Lahko rečem le, da to nikakor ni podoba, ki jo imajo številni kritični glasovi v Rusiji -
od kristjanov do konservativcev in desničarjev.
Toda v Rusiji je tudi veliko kritičnih glasov, ki ga vidijo na enako absurden način kot mnogi kritični Nemci sedanjo vlado,
torej kot levičarja, internacionalista ali celo komunista.
Za to obstajajo razlogi. Lahko se na primer vrnete v leto 2016.
Vladimir Putin je imel zelo jasen govor pred Vseslovensko ljudsko fronto.
To je nekakšna lobistična organizacija za njegovo stranko.
Oglejmo si ta govor. Resnično vam padejo luske z oči.
Poudarja, da njegov odnos do komunističnih idej nikoli ni popustil in da doma še vedno hrani svojo partijsko izkaznico.
Za tiste, ki ne vedo, naj povem, da se je Putin v 70. letih prejšnjega stoletja
pridružil komunistični partiji in tajni službi KGB.
Verjetno je prav tam še danes njegova zvestoba.
In nato odločilni stavek v govoru iz leta 2016.
Vladimir Putin pravi, da ga takrat niso silili v članstvo v komunistični partiji, vendar - citiram Putina:
"Komunistične in socialistične ideje so mi bile zelo všeč in so mi še vedno všeč." Konec citata.
Putinu so torej še vedno všeč komunistične ideje - ideje največjih množičnih morilcev v zgodovini.
Leta 2005 je dejal, da je bil razpad Sovjetske zveze katastrofa, dobesedno največja geopolitična katastrofa 20. stoletja.
Zato je zanj propad komunistične države nekaj tragičnega. To je globok vpogled!
In da, pri njem to ni osamljen primer, zato imajo tudi njegovi kritiki v Rusiji veliko streliva.
Tukaj je na primer še en impresiven primer:
Marca 2024 je Putin nastopil na festivalu, ki bi ga skoraj lahko imenovali komunistični ali antifa festival, in tam imel govor.
Vse skupaj se je imenovalo Svetovni festival mladih.
Na Zahodu o tem ne slišite ničesar. Večina ljudi za to še nikoli ni slišala.
Letos je potekal v Rusiji in je velik dogodek.
Na prvi pogled je tudi videti razmeroma neškodljiva - tipična propaganda.
Če pa pogledate, kdo sodeluje, lahko vidite, da v Rusijo prihaja na tisoče mladih iz komunističnih organizacij z vsega sveta.
In ja, leta 2017 je bil že drugi svetovni festival mladih, ki ga je še vedno uradno
organizirala Svetovna zveza demokratične mladine.
Tam je nastopil tudi Putin in imel govor.
Svetovna liga demokratične mladine je nekakšna krovna organizacija za komunistične mladinske organizacije.
Predstavnik Nemčije v Svetovni zvezi demokratične mladine je na primer Socialistična nemška delavska mladina,
hčerinska organizacija Komunistične partije Nemčije.
In res, veliko udeležencev svetovnega festivala mladih v Rusiji, bodisi leta 2017 ali 2024,
če so prišli z Zahoda, je imelo antifa ozadje.
Z drugimi besedami, ljudje, za katere se domneva, da so diametralno nasprotni Putinovim domnevno patriotskim vrednotam.
Toda narobe. Putin govori o njih in praznuje pred njimi.
In to je smiselno, saj po mojem mnenju združuje točno tisto, kar spada skupaj.
Ker antifa izhaja tudi iz antifašizma.
Lahko bi rekli, da je antifašizem v Putinovi Rusiji nekakšen državni razlog. In to je pomembno razumeti.
To ne pomeni, da preprosto ne marate fašistov ali nacistov - to tudi ni moja ideologija -, ampak gre preprosto za novo
kodo NDR, lahko bi rekli, ali novo staro kodo, ki jo že poznate iz NDR, za razrednega sovražnika socialistov.
Z drugimi besedami, kdor je označen za fašista, ni socialist ali komunist in se je proti njemu treba boriti.
Na dogodku, ki ga je organizirala mednarodna levica, je nastopil Putin in požel bučen aplavz.
Toda slike tega svetovnega festivala mladih ne gredo na Zahod, ker je Putin tu prikazan kot odrešenik konservativcev in
kristjanov, medtem ko je v Rusiji v dobrih odnosih s socialisti z vsega sveta, s Kubo, Venezuelo in tako naprej.
Da, točno tako, v središču komunistične ideologije je bila seveda vedno svetovna vlada, kar je pravzaprav samoumevno.
V podkrepitev tega pa je tu na primer Vladimir Lenin, ki je dejal, citiram:
"Smo internacionalisti. Prizadevamo si za trdno zvezo in popolno združitev delavcev in kmetov vseh narodov
sveta v enotno svetovno sovjetsko republiko." Konec citata.
Tudi Leon Trocki je govoril o svetovni socialistični federaciji, kar je zanimivo, saj vsi vedno govorijo o globalistih.
Vendar je po mojem mnenju bistvo celotne zadeve popolnoma zanemarjeno, in sicer da gre še vedno za
komunizem in nič ni bolj globalistično od komunizma.
In prav tu so tudi zaveze v smeri svetovne vlade v Rusiji.
Tudi Putin ali Rusija je na primer večkrat podprl Agendo 2030.
To se na splošno pripisuje tudi Zahodu z BlackRockom, Svetovnim gospodarskim forumom itd.
Toda če pogledamo njen izvor, ugotovimo, da ima Agenda 2030 socialistične korenine.
Pobudnica Agende 2030 je bila na primer norveška socialistka Gro Harlem Brundtland.
In Putinova naklonjenost komunizmu, o kateri smo pravkar slišali v govoru, je seveda tudi zagovor te
svetovne vlade, saj gresta komunizem in svetovna vlada z roko v roki, kot je dejal tudi Lenin.
Več konkretnih informacij o tej svetovni vladi lahko najdete tudi v Rusiji.
In večkrat v spisih najpomembnejšega ruskega stratega.
To je Aleksander Dugin, ki je v resnici oblikoval nekakšen ruski državni razum.
Zato ni druge knjige, ki bi tako močno vplivala na ruske elite, kot so njegovi Temelji geopolitike.
Aleksander Dugin v knjigi "Osnove geopolitike" iz leta 1997 piše o novem ruskem imperiju, ki naj bi bil ustanovljen.
Predstavlja ga takole, citiram: "Po logiki geopolitike mora ta imperij strateško in
prostorsko preseči svojega predhodnika, Sovjetsko zvezo.
Zato mora biti novi imperij evrazijski, celinski in v perspektivi svetovni imperij. Boj ruskega
ljudstva za svetovno prevlado še ni končan." Konec citata.
Torej gre za zavzemanje za svetovno moč ali svetovno prevlado in s tem tudi za svetovno vlado, h kateri je pozival tudi Lenin.
In beseda tega človeka, Aleksandra Dugina, v Rusiji res nekaj velja, čeprav jo mnogi še vedno želijo zanikati.
In da, ta imperij, ki si ga želi Dugin, naj bi bil naslednik Sovjetske zveze.
Odkar je Putin prišel na oblast, se v Rusiji dejansko obnavlja Sovjetska zveza, kar ni presenetljivo, saj so Putinu
komunistične ideje všeč, kot je sam izjavil v svojem govoru.
Tako zdaj spet postavljajo spomenike Stalinu.
Prav tako se beli Stalin kot zgodovinska osebnost in pozivajo k ponovni uvedbi sovjetskih imen,
na primer k preimenovanju Volgograda v Stalingrad.
Ali tudi tu - Putin je leta 2000 ponovno uvedel himno Sovjetske zveze z novim besedilom, vendar istega komunističnega avtorja.
Kar zadeva svobodo tiska in svobodo mnenja, smo se tudi v Rusiji vrnili k sovjetskim razmeram.
Tako je Rusija prepovedala glavni opozicijski medij, "Moskow Times", skoraj istočasno s prepovedjo
"Compact" v Nemčiji in s podobno utemeljitvijo kot Nancy Faeser, morda celo nekoliko bolj grobo.
Citat: "Diskreditacija odločitev ruskega vodstva tako na področju notranje kot zunanje politike." Konec citata.
To pomeni, da v Rusiji ne smete kritizirati političnih odločitev, sicer vas bodo prepovedali, kar
je po mojem mnenju temelj vsake svobodne družbe.
Še pred tem so v Rusiji odstranili številne alternativne medije.
Toda to je le tipičen primer tega, kar Moskva počne v tujini, podobno kot Putina zdaj prikazujejo kot konservativca.
Zato se povezujejo z opozicijo na Zahodu, da bi si tam pridobili točke simpatij.
Ruska tuja propaganda pa nato kritizira dogajanje na Zahodu - kot fašizem.
Nato pa počnejo popolnoma enako na domačem trgu, kar dobro kaže tudi nedavna prepoved "kompaktov".
Tudi sam sem popolnoma proti temu in tudi Nancy Faeser se mi ne zdi prav nič posebnega, toda kaj bo Rusija storila po prepovedi?
Zato pošljete nekoga z zunanjega ministrstva, ki prepovedi nasprotuje in je nad njo ogorčen.
Strinjal bi se tudi z žensko, ki so jo poslali tja, vendar so prepovedi ...
Toda kaj se hkrati dogaja v Rusiji? Popolnoma enako!
Tako imamo pravzaprav opravka z dvema stranema istega kovanca.
Ali tukaj je lepa slika. Upam, da zdaj vidite sliko, ki bi morala nekaterim ljudem dati misliti.
Putin na državnem obisku v Severni Koreji. Mislim, da že sama slika govori sama zase.
Ljudje morajo priti in jih spodbujati pred portreti junakov.
In ja, mislim, da slika izžareva čisti komunizem.
Pred tem je Putin od Kim Džong Una prejel tudi prazen ček.
Dejal je, citiram: "Vedno smo in bomo podpirali vse Putinove odločitve in odločitve ruske vlade." Konec citata.
Z drugimi besedami, med Putinom in Kim Džong Unom ni prostora.
In ni mi treba razlagati, zakaj Severna Koreja ni posebno lepa in svobodna država.
Z drugimi besedami, ko gledamo današnjo Rusijo, dejansko povsod prepoznamo komunistični vpliv.
In res bi lahko navedel še na tisoče primerov.
Potem pa lahko preidemo tudi od Putina k Xi Jinpingu, ki ga mnogi ne želijo videti kot
eno samo osebo, čeprav ga jaz vsekakor želim.
Tako smo tik pred ukrajinsko vojno v začetku leta 2022 ... Putin je obiskal zimske olimpijske igre v Pekingu in dejal, citiram:
"S predsednikom Xi Jinpingom se že dolgo poznava kot dobra prijatelja in politika, ki imava večinoma
enake poglede na reševanje svetovnih problemov. Ohranjamo tesne in pogoste stike." Konec citata.
Xi Jinping je šel še dlje in leta 2019 Vladimirja Putina označil za svojega najboljšega
prijatelja - in to ne kateregakoli, ampak najboljšega.
Zato med njima ne bo nobenega lista.
Zato imajo enake poglede na reševanje svetovnih problemov.
Ali pa ste lahko na Tagesschau pred dvema mesecema prebrali, citiram:
"Rusija in Kitajska želita poglobiti sodelovanje na različnih področjih, kot so logistika, promet,
energetika in kmetijstvo." Konec citata. In v tem je bistvo.
Sodelovanje s Kitajsko je torej velik kričec za Putinovim komunističnim pogledom na svet,
ki ga je v svojem govoru že odkrito priznal.
Navsezadnje je Kitajska odkrito komunistična država, tega ni mogoče zanikati.
Na primer država, v kateri ima komunistični množični morilec Mao Ce-tung še vedno status svetnika.
In na primer tudi država, katere edina stranka v svojem statutu zapiše, citiram:
"Najvišji ideal in končni cilj partije je uresničitev komunizma." Konec citata.
Tudi to je nedvoumno in komunizem, kot smo slišali prej, je seveda mogoče uresničiti le po vsem svetu, kot je dejal
Lenin, zato je zavezanost komunizmu vedno tudi zavezanost svetovni vladi - ključna beseda je spet globalizem.
Tako kot Rusija se je tudi Kitajska zavezala k spodbujanju Agende 2030, ki je, kot sem dejal, mehkejša oblika komunizma.
[Mao je še vedno shranjen v spominski dvorani v Pekingu, tako kot je Lenin še vedno na ogled v mavzoleju na Rdečem trgu.
Tako so komunistični morilci na obeh straneh v čast.
Provokativno rečeno, to je tako, kot da bi imeli Hitlerjev mavzolej na Aleksandrovem trgu, kjer razdalja do
tretjega rajha prav tako ne bi bila preveč verodostojna.
Seveda je bila politika koronavirusov, ki se lahko kadar koli vrne, prav tako komunistična.
Kitajska je svoje prebivalstvo brutalno mučila.
To je trajalo do leta 2023, ko je bilo vse že spet odprto.
To so bile naše zapore na Kitajskem v resnici na steroidih, ko ljudje več tednov niso mogli zapustiti svojih domov.
Celotne soseske so bile zaprte, supermarketi pa zaprti.
Tako ste videli ljudi, ki so res mahali skozi okna, ker je bil njihov hladilnik prazen in med zaporo niso mogli ven.
Cela okrožja so bila popolnoma zaprta, če je bil samo en test PCR pozitiven.
Seveda so ljudi nato zaprli v zloglasna karantenska taborišča, kjer so bili zabojniki res videti kot zaporniške celice.
Tudi tam so bili ljudje včasih zaprti več tednov.
Tako je kronski teror Xi Jinpinga, v primerjavi s katerim so celo naše vlade, ki nikakor
niso bile prešibke, videti pravzaprav lepo.
Seveda se je zdaj razširila tudi vest, da lahko kitajski režim nasprotnike režima ohromi tako, da njihovo kodo
QR preprosto nastavi na rdečo, saj to pomeni, da se na Kitajskem ne morete več svobodno gibati.
Ne vem, ali to še vedno obstaja, vendar je to zagotovo nekaj, kar bi lahko v prihodnosti ponovno uvedli.
In ja, Rusija se je zdaj s korono nekoliko bolj usmerila na Zahod, ni bila tako stroga kot Kitajska, vendar tudi ni
izstopala na noben pozitiven način, tako da jo je zdaj mogoče uporabiti kot dobro alternativo.
Točno tako, zdaj sem veliko govoril o komunizmu in po mojem mnenju imamo opravka le z ideologijo, ki je sredstvo za dosego cilja.
Pri mojstrih višje ravni, ki bi si jih rad zdaj ogledal, najprej poglejmo, kdo je to
ideološko pošast komunizem sploh naredil velikega.
In to je bila oktobrska revolucija kot izhodišče v Rusiji leta 1917 - ki so jo iz ozadja
financirali ameriški bankirji z Wall Streeta.
Ameriški zgodovinar Antony C. Sutton je napisal celo temeljno delo.
Kot financerja komunistov je treba vsekakor omeniti dve imeni: Paul Warburg in Jakob Schiff.
Paul Warburg je bil uradno vodja ameriške centralne banke Federal Reserve.
Leta 1913, ko je bil ustanovljen FED, je bilo slišati veliko glasov, ki so trdili, da Paul Warburg dejansko dela v
imenu Rothschildov, vključno s številnimi visokimi predstavniki.
Vemo tudi, da so na primer Rothschildi in Warburgi v dvajsetih letih 20. stoletja sodelovali pri ustanovitvi
panevropskega gibanja, pri čemer je Warburg res sprejemal ukaze neposredno od Rothschilda, lahko bi rekli.
Paul Warburg je torej sodeloval pri oktobrski revoluciji, skoraj zagotovo v imenu Rothschildov, najpozneje pa z drugo skupino.
Pri Jakobu Schiffu je ta povezava z Rothschildi zelo jasna, saj si je družina Schiff še v 18.
stoletju delila hišo z Rothschildi v Frankfurtu.
Bankirja Paul Warburg in Jakob Schiff sta bila s svojimi bančnimi hišami Kuhn, Loeb & Co. in Federal Reserve bankirja
svetovne revolucije, zato sta z denarjem poskrbela, da sta Lenin in Trocki leta 1917 v Rusiji prevzela oblast.
Najprej je treba razumeti, kdo je komunizem sploh uvedel.
Rockefeller je sodeloval tudi pri ustanovitvi Federal Reserve leta 1913.
Prek Rockefellerjev, ki še danes tesno sodelujejo z Rothschildi, se hitro vrnemo k akterjem, o
katerih pravzaprav govorimo, to sta Kitajska in Rusija.
Prav Rockefellerji so prek svojega moža Henryja Kissingerja v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja sprožili
odpiranje Kitajske, ki je pripeljalo do tega, da je Kitajska postala svetovna velesila, kot jo poznamo danes.
V tem obdobju, v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja, je David Rockefeller potoval na Kitajsko in obiskal drugega moža
za Mao Ce-tungom, Maa, ki ga na Kitajskem še danes častijo.
In David Rockefeller je potem, ko je Mao pobil na milijone Kitajcev, v New York Timesu zapisal, da Kitajska
predstavlja - citiram - "enega najpomembnejših in najuspešnejših poskusov v zgodovini človeštva", konec citata.
Da, če si jo ogledate podrobneje, boste ugotovili, da je bila Kitajska pravi projekt Rockefellerjev.
Potem pa lahko od 70. let prejšnjega stoletja naprej prestavite 50 let in pridete do povezave
med Klausom Schwabom in Davidom Rockefellerjem.
Klaus Schwab brez zadržkov pravi, da je bil Henry Kissinger nekaj podobnega kot njegov mentor.
Henry Kissinger je zagotovo delal za Rockefellerjeve, bil je njihov poročnik.
Drugi mentor, o katerem govori Klaus Schwab, je Maurice Strong, ki je prav tako kot Henry Kissinger sodeloval z Rockefellerji.
Z drugimi besedami, tudi Schwab je Rockefellerjev človek.
Danes Klaus Schwab, vodja velike ponastavitve, v zelo podobnem tonu kot takrat David Rockefeller pravi, da
je Kitajska dobesedno, citiram, "privlačen model za veliko število držav", konec citata.
Klaus Schwab pravi, da je Kitajska načrt za svet ali Zahod.
In komunistična Kitajska, kjer smo izvedeli, da so Rockefellerji kot soustanovitelji FED-a dali
tudi začetni signal za svetovni prevzem komunizma.
Tako je vse skupaj povezano.
Tudi Rothschildi, čeprav to redko javno razkrivajo, so polni evforije zaradi komunistične Kitajske.
Leta 2011 je na televizijskem kanalu Bloomberg nastopila nekakšna Evelyn de Rothschild, nič manj kot
finančna svetovalka kraljice, in Kitajsko samo pohvalila.
Na primer, kitajsko valuto renminbi je uvedel kot svetovno valuto.
Rothschildi imajo še vedno dobre poslovne odnose s Kitajsko, kar priznavajo tudi sami in kar
je mogoče prebrati na njihovih javnih portalih.
In dovolj razlogov je, da Rothschilde prepoznamo kot pobudnike oktobrske revolucije.
Vsekakor pa kot odkrit partner Rockefellerjev, ki se še bolj odkrito pojavljajo na Kitajskem.
Poleg tega imamo poslovne odnose med Rothschildi in Rusijo v obratni smeri, kar je seveda prav tako pomembno.
Nathaniel Rothschild naj bi na primer leta 2008 vložil 500 milijonov dolarjev v
podjetje za proizvodnjo aluminija nekega oligarha.
Ta je zelo blizu Putinu in se imenuje Oleg Deripaska.
Ali pa Gerhard Schröder, ki je zelo tesen Putinov prijatelj in je po tem, ko je postal kancler,
sprejel svetovalno mesto v Rothschildovi banki.
Še bolje pa je, ker je Rockefellerjeva povezava s Putinom povsem jasna, saj je bil Rockefellerjev človek in
Schwabov mentor Henry Kissinger pred Kissingerjevo smrtjo zelo tesen Putinov prijatelj.
Vse to daje zelo jasno sliko o sodelovanju na višjih ravneh.
Ključna povezava med Rusijo in Kitajsko ter temi mednarodnimi denarnimi elitami pa je seveda ta, da tako Kitajska kot
Rusija zelo cenita komunizem, ki so ga prav tako širili ti globalni potegneti za vrvice, kot sta Rothschild in Rockefeller.
Seveda to dodajam kot pomemben zaključek, da ljudje ne bi mislili, da se osredotočam le na simptome.
Zavedam se, da so v ozadju še druge sile, ki določajo potek dogodkov.
[Vendar želim pojasniti, da ta skupina ljudi nima nikakršnih težav s komunističnim
sistemom; nasprotno, so v rojstnem kraju komunizma.
Želi ga!
In da, to se zdi, da je tudi cilj za prihodnost, da dejansko združimo moči na obeh straneh in
uvedemo ta svetovni komunizem na vseh koncih sveta.
To se zdaj dogaja v naši državi v okviru Velike ponastavitve ali Agende 2030.
V Rusiji in na Kitajskem pa so bolj ostri, bolj militaristični, vendar gre na koncu za isti duh.
In ja, ali je komunizem res končni cilj elit, kot so Rothschildi, je drugo vprašanje.
Na kratko so omenjene tudi mesijanske sekte, ki prav tako zasledujejo določene cilje.
To počnem tudi sam.
Vendar bi to preseglo obseg tega članka, zato ga bom pustil kot, recimo temu, grobo napoved za prihodnost, da vsi z
odprtimi očmi vstopamo v komunizem, ki ga forsirajo obe strani, Vzhod in Zahod, kjer si žogice podajajo drug drugemu.
Točno tako, o digitalnem zaporu iz Kitajske, ki je po mnenju Klausa Schwaba privlačen model - objavili smo že dvojno
številko "v Nemčiji prepovedanega časopisa", nekdanjega ExpressZeitung, v kateri si lahko te teme podrobneje ogledate.
Zbranih bo še več dokazov, ki bodo dali še podrobnejšo sliko.
In da, če na koncu še enkrat povzamem, Kitajska in Rusija vsekakor nista naši zaveznici in komunizem tam ni
zares izginil in ni tako mrtev, kot nam ga prodajajo.
Te države so torej še vedno v navezi s tipičnimi spletkarji z visokega finančnega področja, zato moramo biti zelo skeptični.
Kot sem rekel, do vlad, seveda tudi naše, ki so same vpletene v to, in ne do tamkajšnjih ljudi.
In da, Zahodu lahko očitamo marsikaj zlonamernega, kar je morda res, toda odgovor na to in
rešitev pred tem vsekakor nista Putin in Kitajska.
To je vse, kar sem s tem pogovorom želel povedati, in bil sem zelo zadovoljen z njim,
zato sem končal in vsem želim čudovit dogodek!
[Ivo: Zanimivo je, kako si se lotil celotne zadeve.
Obžalujem, da vam nismo mogli dati več časa.
Morda bo nekoč še kakšno nadaljevanje, a meni osebno se je zdel kot ... kot smučarski skok.
Na začetku sem si mislil, vau, vau, vau, kam gre ta človek?
Zdaj se poda v bitko desna-leva - in potem se zgodi šus! Nato pa poleti, vzleti in se loti bistva zadeve.
Odlično ste opravili svoje delo!
Zelo primerna je bila tudi ta slika s porodno posteljo, na kateri so ob porodni postelji stale sile iz ozadja.
Da, vidimo, kako so ljudje ponovno uporabljeni kot orodje. Da, vse to ste že omenili.
Lenin, Trocki, Stalin, vsi prostozidarji. Putin, prostozidar. Še en klub zadaj.
Toda razlastitev narodov, kje jo lahko vidite lepše?
V zrelejši obliki od komunizma? Kjer je vse država, država ... In spet imamo Rothschilde.
Tako lahko vidimo, v katere roke nas vodijo. To je bil dragocen prispevek.
Zahvaljujemo se vam in vam želimo vse najboljše v prihodnosti. Veliko sreče s časopisom Express.
Pošljite pozdrave vsem tam, celotni ekipi, kajne?
Tilman Knechtel - hvala! Radi te imamo!
[Tilman Knechtel: Skrbite se, nasvidenje.
Ivo: Pa, pa!