Наш следећи говорник ће нам се придружити директно са Филипина са временском разликом од шест сати.
И он такође редовно отвара очи стотинама хиљада који искрено траже оне стварне везе у политици и економији.
Питам техничаре: Да ли је веза са Филипинима у реду?
Техничар: "Да, имамо слику."
Добро, онда у име свих гледалаца из целог света желим да Вам се срдачно захвалим на доприносу 20-ом скупу AZK.
Кратка биографија Тилмана Кнехтела!
Тилман Кнехтел, рођен 1987. у Филдерштату, Немачка, је писац и истраживачки новинар.
Тилман Кнехтел се већ детаљно посветио породици Ротшилд, окултној музичкој индустрији,
кабали и комунистичкој, дугорочној стратегији.
У његове књиге спадају „Ротшилди – једна породица влада светом“ и „Рокфелери – америчка ноћна мора“.
Тилман Кнехтел је водио јутјуб канал «Trau keinem Promi» са преко 130.000 претплатника.
Он је сада обрисан са јутјуба и сада је под именом: «Trau keinem Promi 3»
Такође је доступан на телеграму под називом «Trau keinem Promi offiziell».
Такође ради као уредник за швајцарске новине „ExpressZeitung“.
„ExpressZeitung“ је већ у преко 60 издања документовао политички, друштвени и историјски развој нашег времена.
На основу актуелних светских догађаја, „ExpressZeitung“ ствара основу за свеобухватно разумевање великих и бризантних тема.
Тилман Кнехтел је личност који је због своје широке и добро утемељене глобалне политичке експертизе
радо виђен гост у ТВ емисијама независних медија.
Тилман Кнехтел данас говори на тему: „Русија и Кина – непријатељи или савезници Запада?“
Да, здраво, лепо је бити овде. Надам се да ме чујеш.
Да, изгледа да ме људи чују.
Дакле, да, веома сам срећан што сам овде - на скупу AZK на мало другачији начин него што сам упознавао AZK.
Ипак, да, лепо је што је успело.
Добио сам пола сата за своје излагање, што заправо мислим да је добра ствар, јер ја заиста нисам од који праве дуге уводе.
А ни тема није превише сложена да не би могла да се изложи у пола сата.
Тако да ћу релативно брзо прећи на ствар.
То што сада представљам, неки људи можда већ знају доста тога из швајцарских новина –које су у Немачкој забрањене,
некадашњих новина, „ExpressZeitung“, где сам ја уредник.
А тема гласи: Русија и Кина – непријатељи или савезници Запада – за почетак су под знаком питања.
Мислим да би за неке људе, који су сада, како мислим, с правом разочарани нашом западном политиком, вреди још
једном погледати да ли се у овим земљама могу наћи алтернативе.
Ипак, морам да будем кратак, па ћу одмах и дати одговор на тему предавања:
У мојим очима, Кина и Русија сада нису савезници, већ непријатељи Запада.
И под тим мислим врло јасно, и то заиста морам да кажем, мислим на режиме... значи, мислим на Путина и Си Ђинпинга, а не на нормално
становништво тамо - то су врло јасно две различите ствари.
А непријатељство према Западу – то се такође може врло лако извести из врло баналних чињеница, по мом мишљењу, а то
је да Владимир Путин и Си Ђинпинг следе комунистичке циљеве.
И претпостављам да овде у AZK неће бити толико гледалаца комуниста, које ја прво морам да уверим, колико је комунизам лош.
Дакле, за сада то могу прескочити и одмах почети са доказима ове идеје у Русији и Кини.
Па да почнемо од Владимира Путина.
Он се сада у западним медијима представља као тврд, конзервативан тип, тако да би се могло претпоставити, да, сад ће се он
обрачунати са америчком империјом и онда би после све било боље.
Па би опет створио нормалније услове, да тако кажем.
Све што могу да кажем је да то уопште није слика коју имају многи критички гласови у Русији –
од хришћана преко конзервативаца до десничара.
Већ има и много критичара унутар Русије који га виде на исти начин, као што и, што је абсурдно, многи критички
настројени Немци, виде садашњу владу, виде га као левичара, као интернационалисту или чак као комунисту.
А и за то постоје разлози. Да погледамо на пример 2016, годину.
Био је један врло јасан говор Владимира Путина пред Сверуским народним фронтом.
Ово је нека врста лобистичке организације његове странке.
Па да погледамо мало овај говор. Онда стварно пада завеса са очију.
Ту он истиче, да се његов став према комунистичким идејама никада није пољуљао и да до
данас своју партијску књижицу држи код куће.
Ко ово не зна, Путин се већ 70-их година придружио Комунистичкој партији, а такође и тајној служби КГБ.
Ту вероватно лежи његова лојалност и данас.
А онда кључна реченица у говору 2016.
Владимир Путин каже да у то време никада није био присилни члан Комунистичке партије, већ, цитат Путина:
„Стварно су ми се допале комунистичке и социјалистичке идеје и још увек ми се свиђају.” Крај цитата.
Дакле, Путин и даље воли комунистичке идеје – идеје највећих масовних убица у историји.
А 2005. је такође рекао да је пад Совјетског Савеза био катастрофа, буквално највећа геополитичка катастрофа 20. века.
Тако да је за њега пад комунистичке државе нешто трагично. То, дакле, пуно говори!
И да, код њега ово није усамљен случај, због чега и његови критичари у Русији имају доста примедби.
Ево, на пример, још једног упечатљивог примера:
Путин је управо овог марта 2024. говорио на, готово би се могло рећи, комунистичком или антифа фестивалу и одржао говор.
Цела ствар се звала Светски фестивал младих.
О томе се овде на Западу ништа не чује. Већина људи никада неће чути за то.
Дакле, ово је одржано у Русији ове године и то је огроман догађај.
На површини изгледа релативно безопасно – типична пропаганда.
Али ако погледате ко учествује, видите младе људе из комунистичких организација из целог света, који на хиљаде долазе у Русију.
И да, већ је 2017. године био још један Светски фестивал младих, који је још онда званично
организовала Светска федерација демократске омладине.
А тамо се такође појавио и Путин и одржао говор.
А ова Светска федерација демократске омладине је нека врста повезаних комунистичких омладинских организација.
А представник Немачке у Светском удружењу демократске омладине је, на пример, Социјалистичка немачка
радничка омладина, подружница немачке комунистичке партије.
И заиста, многи од тамошњих учесника Светског омладинског фестивала у Русији, било 2017. или 2024. године,
ако су долазили са Запада, имали су антифа-позадину.
Другим речима, управо људи за које заправо претпостављамо да су дијаметрално супротни Путиновим наводно
патриотским вредностима – могло би се претпоставити.
Али погрешно. Путин говори пред њима и они га славе.
И има смисла јер се, по мом мишљењу, спаја управо оно што једно другом припада.
Јер и Антифа потиче од антифашизма.
А антифашизам је у Путиновој Русији, могло би се рећи, нешто попут државне неопходности. И то је важно разумети.
То не значи да једноставно не волите фашисте или нацисте – то није ни моја идеологија – али то је једноставно нови код
ДДР-а, могло би се рећи, или нови стари код, који већ знате из ДДР-а, то значи за класног непријатеља социјалиста.
То значи да свако ко је означен као фашиста није социјалиста или комуниста и против њега се мора борити.
Био је један догађај који је организовала међународна левица где се Путин појавио и коме су аплаудирали.
Али слике са овог Светског омладинског фестивала не иду на Запад јер је овде Путин приказан као спаситељ
конзервативаца и хришћана, док је у Русији на добром гласу са социјалистима из целог света, Кубе, Венецуеле и тако даље.
Да, тачно, у сржи комунистичке идеологије је, наравно, увек била светска влада, што се заправо подразумева.
Али да то поткрепимо, имамо Владимира Лењина, на пример, који је рекао цитат:
„Ми смо интернационалисти. Тежимо чврстом уједињењу и потпуном спајању радника и сељака свих народа света
у једну глобалну совјетску републику.” Крај цитата.
А исто тако је Лав Троцки говорио о светској социјалистичкој федерацији, што је
интересантно јер сви увек причају само о глобалистима.
Али за мене је суштина целе ствари потпуно занемарена, а то је да се и даље ради о
комунизму и да нема већег глобализма од комунизма.
И управо ту унутар Русије постоје наклоности према светској влади.
На пример, Путин и Русија су се неколико пута изјаснили за агенду 2030.
Она се генерално приписује Западу са компанијом BlackRock, Светским економским форумом и тако даље.
Али ако погледате њено порекло, видећете и да агенда 2030 има социјалистичке корене.
Зачетник овога, ове агенде 2030, на пример, био је норвешки социјалиста по имену Гро Харлем Брундтланд.
А Путинова симпатија према комунизму, о којој смо управо чули у говору, је наравно и пледојер за ову светску владу, јер комунизам
и светска влада иду руку под руку, као што је рекао и Лењин.
А што се тиче ове светске владе и у Русији се могу наћи конкретније информације.
И то неколико пута у списима најважнијег стратега Русије.
То је Александар Дугин, који је заиста нешто попут руске државне неопходности разложио.
Дакле, нема друге његове књиге осим „Основи геополитике“ која је имала такав утицај на елите у Русији.
А у овој књизи „Основи геополитике” из 1997. године Александар Дугин пише о новој руској империји која треба да се оснује.
А он то представља овако, цитат: „По логици геополитике, ова империја мора свог претходника,
Совјетски Савез, стратешки и просторно да надмаши.
Дакле, нова империја мора бити европска, континентална и, у перспективи, светска империја. Борба за светску
доминацију руског народа још није завршена.” Крај цитата.
Дакле, ми имамо изјашњавање о светској моћи или светској доминацији, а тиме и
светској влади, на шта је Лењин такође позивао.
А реч овог човека, Александра Дугина, заиста вреди нешто у Русији, чак и ако многи то и даље желе да негирају.
И да, ова империја коју Дугин жели, требало би да буде наследник Совјетског Савеза.
И заиста, откако је Путин дошао на власт, дошло је до поновног рађања Совјетског Савеза у Русији, што није
изненађујуће, будући да Путин воли комунистичке идеје, према сопственој изјави у свом говору.
Сада се поново подижу споменици Стаљину.
Стаљин се такође, као историјска личност, поново уздиже и постоје захтеви да се опет уведу совјетска
имена, на пример преименовање Волгограда у Стаљинград.
Или овде такође – Путин је поново 2000. године увео химну Совјетског Савеза, са новим
текстовима, али истог комунистичког аутора.
А када је реч о слободи штампе и слободи изражавања, Русија се враћа совјетским начелима.
Готово истовремено са забраном „Компакта“ у Немачкој, Русија је забранила велики опозициони медиј, тј. „Москва
тајмс“, и то скоро са сличним разлогом као код Ненси Фезер, можда чак и мало неспретнијим.
Цитат: „ Дискредитовање „одлука руског руководства у унутрашњој и спољној политици. Крај цитата.
То значи да у Русији није дозвољено критиковање одлука политичара, иначе ћете бити забрањени, што је, по
мом мишљењу, камен темељац сваког слободног друштва.
А и пре тога у Русији су већ били уклоњени многи алтернативни медији.
Али то је само типичан случај онога што Москва ради у иностранству, слично сада
када је Путин приказан као конзервативац.
Па се везују за опозицију на Западу да би тамо стекли симпатијe.
А руска пропаганда за иностранство онда критикује оно што се дешава на Западу – као фашизам.
И на домаћем терену раде потпуно исту ствар, а добар пример је недавно забрана „Компакт-а”.
Потпуно сам против тога, и уопште немам добро мишљење о Ненси Фезер, али шта ради Русија после забране?
Па пошаљу неког из министарства за спољне послове, који се изјашњава против забране и крајње је огорчен због тога.
И ја бих се сложио са женом коју су тамо послали, али забране јесу...
Али шта се у исто време дешава у Русији? Потпуно исто!
Дакле, заправо имамо посла са две стране истог новчића.
Или ево и овде лепе слике. Надам се да сада можете да видите слику, која би некима требало да пружи нешто за размишљање.
Дакле, Путин у државној посети Северној Кореји. Сама слика, мислим, говори сама за себе.
Народ мора да дође кад им се нареди да би принели овације испред ових херојских портрета.
И да, мислим да слика одише чистим комунизмом.
А Путин је претходно добио бланко чек од Ким Џонг Уна.
Рекао је, цитат: „Увек смо подржавали и наставићемо да подржавамо све Путинове одлуке и одлуке руске владе”. Крај цитата.
Дакле, то значи да су Путин и Ким Џонг Ун у потпуној сагласности .
И не морам сада да објашњавам зашто Северна Кореја није нарочито лепа и слободна земља.
То значи да заиста свуда, када погледамо данашњу Русију, заправо видимо овај комунистички утицај.
И заиста бих могао да наведем још хиљаде примера.
И онда можемо сада да направимо транзицију од Путина до Си Ђинпинга, које многи људи не желе да виде
као једно те исто, иако за мене дефинитивно јесу.
Дакле, ево нас, непосредно пре рата у Украјини почетком 2022... Тада је Путин посетио
Зимске олимпијске игре у Пекингу и рекао, цитат:
„Председник Си Ђинпинг и ја се познајемо дуго као добри пријатељи и политичари који у великој мери деле исте
ставове о томе како се носити са светским проблемима. Одржавамо блиске и честе контакте.“ Крај цитата.
А Си Ђинпинг је отишао још даље и 2019. године назвао Владимира Путина својим најбољим
пријатељем – не било каквим, већ најбољим пријатељем.
Дакле, они се у потпуности слажу у свему.
Дакле, имају исте ставове о томе како се носити са светским проблемима.
Или, пре два месеца, на вестима се могло прочитати, цитат:
„Русија и Кина желе да продубе своју сарадњу у различитим областима као што су логистика, транспорт,
енергија и пољопривреда.” Крај цитата. И у томе је поента.
Тако да ова сарадња са Кином ставља велики узвичник иза Путиновог комунистичког погледа на свет,
што је он ионако отворено признао у свом говору.
Јер Кина је отворено комунистичка земља, то се не може порећи.
Земља, на пример, у којој комунистички масовни убица Мао Це-тунг још увек има статус нешто попут свеца.
И, на пример, земља чија једина партија у свом статуту пише, цитат:
„Највиши идеал и крајњи циљ партије је остварење комунизма. Крај цитата.
Тако да је и то потпуно јасно и комунизам, као што смо раније чули, наравно може да се оствари само широм света, као што
је Лењин закључио, због чега је посвећеност комунизму увек посвећеност светској влади – опет кључна реч глобализам.
И баш као и Русија, Кина се такође обавезала да ће промовисати Агенду 2030, која, као што
сам рекао, представља мекши облик комунизма.
Мао се још увек конзервисан чува у Меморијалној сали у Пекингу, као што је Лењин и даље изложен у маузолеју на Црвеном тргу.
Дакле, комунистичке убице се поштују са обе стране.
Провокативно речено, то је као да имате Хитлеров маузолеј на Александровом тргу, и рекао бих, да се у
дистанцирање од Трећег рајха, не би баш могло поверовати.
Наравно, ствари су изгледале исто тако комунистички са корона-политиком, која би се у било ком тренутку, могла вратити.
Кина је брутално мучила своје становништво.
То је трајало до 2023. године, када је код нас већ све било поново отворено.
Наша закључавања су била стварно кинески прототип, где људи делимично недељама нису смели да напусте своје домове.
Читаве стамбене области биле су ограђене, а супермаркети затворени.
Дакле, видели сте људе како машу кроз прозоре јер им је фрижидер био празан и нису могли да изађу током закључавања.
Читави окрузи су били потпуно затворени ако је пронађен само један позитиван ПЦР-тест.
И наравно, људи су тада затварани у ове злогласне карантинске логоре, где су контејнери заиста изгледали као затворске ћелије.
И тамо су људи понекад недељама били затворени.
Дакле, корона-терор Си Ђинпинга, где чак и наше владе, које никако нису биле нежне, заправо изгледају фино у поређењу са њима.
Наравно, у међувремену се прочуло, да кинески режим може парализовати противнике режима једноставним
постављањем њиховог QR-кода на црвено, јер тада се по Кини више не може слободно кретати.
Не знам да ли то још увек тако, али то је сигурно нешто што се може у будућности поновити.
И да, Русија се сада мало више оријентисала на Запад када је корона у питању, није била тако строга као Кина,
али се није истицала ни по чему позитивно што би сада могло да послужи као добра алтернатива.
Тачно, а сада сам доста причао о комунизму, а по мом мишљењу имамо посла само са
идеологијом која представља средство за постизање циља.
За вође вишег нивоа, са којима сада желим да се позабавим, да прво видимо ко је уопште
направио ово идеолошко чудовиште комунизма великим.
И то је била полазна тачка Октобарске револуције у Русији 1917. године – из позадине је
финансирана од америчких банкара на Волстриту.
Постоји као темељ, свеукупан рад америчког историчара Антонија Ц. Сатона.
А два имена која свакако треба поменути као финансијере комуниста су Пол Варбург и Јакоб Шиф.
Пол Варбург је званично био главни мозак америчке централне банке, Федералних резерви.
Давне 1913. године, када је ФЕД основан, било је много гласова који су тврдили да Пол Варбург заправо ради у
име Ротшилда, укључујући и многе гласове високог ранга.
Такође знамо, на пример, да су Ротшилди и Варбургови 1920-их заједно радили на оснивању Пан-европског покрета, где је Варбург
заиста примао наређења директно од Ротшилда, могло би се рећи.
Дакле, Пол Варбург је имао умешане прсте у Октобарској револуцији – готово сигурно у име
Ротшилда – а најкасније са другим партнером.
Код Јакоба Шифа ова веза Ротшилда постаје веома јасна, јер је породица Шиф у
Франкфурту у 18. веку чак делила кућу са Ротшилдима.
А ова два банкара, Пол Варбург и Јакоб Шиф, са својим банкама, са Куном, Loeb & Co. и са Федералним резервама, били су банкари
светске револуције, и водили су рачуна о новцу који је Лењину и Троцкију омогућио да уопште дођу на власт у Русији 1917.
И прво је важно схватити ко је уопште имплементирао комунизам.
И опет је 1913. год. Рокфелер био укључен у оснивање ових Федералних резерви.
И преко ових Рокфелера, који и дан-данас блиско сарађују са Ротшилдима, брзо се враћамо на актере о којима
би заправо требало да се ради, а то су Кина и Русија.
Јер Рокфелери су 70-их година, преко свог човека, Хенрија Кисинџера, иницирали отварање Кине, што је довело до
тога да Кина постане светска сила какву данас познајемо.
И током овог периода, 1970-их, Дејвид Рокфелер је отпутовао у Кину и посетио другог човека иза Мао
Це-тунга, који је још увек поштован у данашњој Кини.
Дејвид Рокфелер је тада написао у Њујорк тајмсу, након што је Мао убио милионе Кинеза, да Кина представља –
цитат – „један од најважнијих и најуспешнијих експеримената у људској историји“, крај цитата.
Да, ако интензивније погледате, видећете да је Кина уствари била пројекат Рокфелера.
А онда се може вратити 50 година уназад, од 70-их и доћи директно до везе између Клауса Шваба и Дејвида Рокфелера.
Зато што Клаус Шваб без стида каже да је Хенри Кисинџер био нешто попут његовог ментора.
А Хенри Кисинџер је дефинитивно радио за Рокфелерове, био им је најбољи човек.
А други ментор о коме говори Клаус Шваб је неко по имену Морис Стронг, који је, као и
Хенри Кисинџер, такође радио са Рокфелерима.
То значи да је Шваб такође Рокфелеров човек.
А данас Клаус Шваб, идејни творац Великог ресетовања, каже у врло сличном тону као онда Дејвид Рокфелер, да је Кина буквално,
цитат, „атрактиван модел за велики број земаља“, крај цитата.
Тиме Клаус Шваб каже, да је Кина прототип за свет или за Запад.
И комунистичка Кина, где смо приметили да су Рокфелери, као суоснивачи ФЕД-а, дали почетни
сигнал да комунизам преузме власт у целом свету…
Тако да се све уклапа.
А онда су и Ротшилди, иако ретко то јавно откривају, пуни еуфорије за комунистичку Кину.
Године 2011. извесна Евелин де Ротшилд, ни мање ни више него финансијски саветник енглеске краљице,
појавила се на телевизијском каналу Блумберг и имала је ништа друго осим хвале за Кину.
На пример, изокола је скренула пажњу на ренминби, кинеску валуту, као на светску валуту.
А Ротшилди иначе и дан-данас имају добре пословне односе са Кином, признају и сами, што
можете прочитати на њиховим јавним порталима.
И има довољно разлога да се Ротшилди идентификују као идејни покретачи Октобарске револуције.
И такође као отворени партнер Рокфелерових, који су у Кини још отвореније заступљени.
Онда са друге стране, а то је наравно такође важно, имамо пословне везе Ротшилда са Русијом.
На пример, тврди се да је 2008. Натанијел Ротшилд уложио 500 милиона долара у алуминијумску компанију једног олигарха.
Његово име је Олег Дерипаска, који је веома близак Путину.
Или, наравно, Герхард Шредер, који је веома близак Путинов пријатељ, прихватио је позицију консултанта у
Ротшилд банци након завршетка његове каријере као канцелара.
Али постаје још интересантније, јер је веза Рокфелера са Путином потпуно јасна, јер је Рокфелеров човек и ментор Шваба, Хенри
Кисинџер, пре своје смрти, био веома близак Путинов пријатељ.
Дакле, постоји врло јасна слика да ипак постоји сарадња на вишим нивоима.
Али, наравно, кључна веза између Русије и Кине, као и ових међународних новчаних елита, јесте да и Кина и
Русија високо поштују комунизам, који су такође ширили ови глобални покретачи попут Ротшилда и Рокфелера.
Наравно, то ћу за крај додати још нешто важно, да људи не мисле да се овде бавим само симптомима.
Јасно ми је да се у позадини налазе друге силе које одређују ток ствари.
Али оно што желим да разјасним је да ова група људи такође нема проблема са комунистичким
системом, чак напротив, они су зачетници комунизма.
Они га желе!
И да, то изгледа као циљ за будућност, да заправо обе стране, удружено, уведу овај светски комунизам у сваки кутак земље.
Ово се сада дешава код нас преко Великог ресетовања или Агенде 2030. То је пре нежно, прилично споро.
А у Русији и Кини је грубље, више је војнички, али на крају крајева, исто је.
И да, да ли је комунизам заиста крајњи циљ елите попут Ротшилда, било би друго питање.
Требало би се укратко осврнути и на месијанске секте последњег времена, које такође теже одређеним циљевима.
Ја се такође бавим и тиме.
Али то би овде превазишло оквире и оставићу то као, рецимо, грубу перспективу, да сви отворених очију корачамо ка
комунизму, који се форсира од обе стране, од Истока и од Запада, где они једно другом набацују лопте.
Тачно, да, о дигиталном затвору из Кине, који је, према Клаусу Швабу, атрактиван модел – већ смо објавили дупло издање у
новинама које су забрањене у Немачкој, некадашњи ExpressZeitung, тако да можете детаљније да се бавите овом темом.
Ту је приказано много више доказа, што онда ствара још јаснију слику.
И да, опет на крају као закључак, Кина и Русија нам дефинитивно нису савезници и комунизам тамо није
стварно пропао и није тако мртав како нам се приказује.
Дакле, ове земље су још увек у савезу са типичним главним покретачима из света високих финансија и
требало би да будемо веома скептични у вези са тим.
Као што сам рекао, према владама, укључујући наравно и нашу владу, које и саме учествују у томе, а не према људима који су тамо.
И да, Запад се може оптужити за многе ствари које су зле, може бити да је то истина, али одговор на
то и спас од тога дефинитивно нису Путин и Кина.
Овим предавањем нисам хтео ништа више од овога да вам пренесем и веома ми је драго, завршио сам и желим свима пријатан скуп!
Ово је било интересантно, како си представио целу ствар.
Жао ми је што нисмо могли да ти дамо више времена.
Можда ће некад бити наставак, али за мене лично, ово је било као... као одскочна даска.
Прво помислим, у ком правцу иде овај човек?
Хоће ли сада ићи у правцу борбе између деснице и левице – и шта онда? Али онда се он диже у висину и улази у суштину ствари.
То ти је одлично успело!
Ова слика са порођајним креветом је такође била веома прикладна, са силама из позадине
које су стајале тамо код порођајног кревета.
Да, видимо како се људи овде поново манипулирају. Да, ти си већ све поменуо.
Лењин, Троцки, Стаљин, сви масони. Путин, масон. На крају је опет један клуб.
Али одузимање имовине од народа, где се то може лепше видети?
У разрађеној форми него у комунизму?Где је све држава, држава... И ту опет имамо Ротшилде.
Дакле, видимо, у правцу чијих руку смо вођени. Ово је било значајно предавање.
Захваљујемо ти се и желимо све најбоље. Срећно са твојим експресним новинама.
Пренеси свима поздраве од нас.
Тилман Кнехтел – хвала! волимо те!
Поздрав.
Поздрав!