Senatnē Justitia bija taisnīguma dieviete, un arī mūsdienās viņa joprojām simbolizē tiesību sistēmu.
Viņas trīs atribūti - aizsietās acis, svari kreisajā rokā un tiesneša zobens labajā
rokā - atspoguļo mūsu taisnīguma principus.
Tādēļ taisnīgums būtu jāīsteno, neņemot vērā personas intereses, rūpīgi apsverot visus "par" un
"pret", un pēc tam jāīsteno ar nepieciešamo stingrību.
Tik daudz par teoriju.
Pēc dažiem pēdējo mēnešu spriedumiem nejaušam vērotājam var rasties iespaids, ka dažos procesos tiesai ir izslīdējusi acu
apsējs, ka svaru kausi ir ļoti vienpusīgi un ka dažās lietās zobens ir kļuvis pārāk
liels, bet citās - pārvērties par spalvas nazi.
Iespējams, tas ir viens no iemesliem, kāpēc liela daļa iedzīvotāju ir zaudējuši uzticību politikai un tiesiskumam.
Tā nav vispārēja apsūdzība pret visiem tiesnešiem, jo īpaši tāpēc, ka uz viņiem būtu jāattiecina arī krimināltiesību
princips in dubio pro reo - šaubu gadījumā par labu apsūdzētajam.
Tomēr turpmāk minētie piemēri rada jautājumus un rosina pārdomas.
1. divi Drēzdenes apgabaltiesas spriedumi
Moricburgas ārste Dr. Bianka Vitšela atradās apcietinājumā kopš 2023. gada februāra.
Drēzdenes apgabaltiesā 40 dienas ilgusī tiesas prāva notika paaugstinātas drošības spārnā, kas paredzēts terorisma
prāvām, un apsūdzētais tika vadāts rokudzelžos un važās.
Ikviens, kurš ar šādiem drošības pasākumiem aizdomās tur sievietes spridzinātājas, kļūdās.
2024. gada 17. jūnijā Dr. Witzschel tika notiesāts uz diviem gadiem un astoņiem mēnešiem cietumā par 1003 sertifikātu
izsniegšanu par atbrīvojumu no pienākuma valkāt maskas koronavīrusa pasākumu laikā un par Ieroču likuma pārkāpšanu.
Turklāt viņam uz trim gadiem tika aizliegts strādāt, un tika konfiscēti 47 000 eiro, kas bija ienākumi par sertifikātiem.
Tik daudz nepatikšanu ar vieninieku un paaugstinātas drošības spārnu ārsta izziņu dēļ? Arī ieroču pārkāpums, kas dažos masu
medijos tika ļoti stilizēts - tas bija saistīts ar trūkušu pārbaudes zīmi uz elektrošoka -,
daktera Vītšela gadījumā šķiet vairāk nekā pārspīlēts:
Kā medniecei un sporta šāvējai viņai ir pat likumīgi atļauts iegādāties šaujamieročus un munīciju!
Arī aptuveni 45 eiro, ieskaitot izdevumus par medicīnisko izziņu, nav nekas neparasts; dažkārt tiek prasītas pavisam citas cenas.
Dr. Vitšela notiesāšanu vēl aizdomīgāku padara tas, ka prokuratūra un tiesnesis visā
tiesas procesā nespēja atrast nevienu cietušo.
Turklāt publicētie RKI protokoli skaidri pierāda, ka maskas nesniedza nekādu labumu, bet kaitēja to lietotājiem.
Citiem vārdiem sakot, tieši to, ko daktere Vitšela apliecināja saviem pacientiem un ko viņai bija tiesības - lai neteiktu, ka
pienākums - darīt saskaņā ar ārsta profesionālās ētikas kodeksu!
Profesionālās ētikas kodekss Vācijā strādājošiem ārstiem §2
Ārstu vispārējie profesionālie pienākumi (1)
Ārsti praktizē savu profesiju saskaņā ar savu sirdsapziņu, medicīniskās ētikas un cilvēcības diktātu.
Viņi nedrīkst atzīt nekādus principus vai ievērot noteikumus vai norādījumus, kas nav savienojami ar viņu
pienākumiem vai par kuriem viņi nevar būt atbildīgi.
(2) Ārsti apzinīgi praktizē savu profesiju un pilda uzticību, kas viņiem uzticēta, veicot savu profesiju.
To darot, viņiem savas medicīniskās darbības jāvirza uz pacientu labklājību.
Jo īpaši tās nedrīkst dot priekšroku trešo personu interesēm, nevis pacientu labklājībai.
Daudziem rodas jautājums, vai šāds spriedums ir pārmērīgs sods vai piemērs pret ārstiem, kas sekoja savai sirdsapziņai un
nerīkojās saskaņā ar valdības rīkojumiem koronavīrusa pasākumu laikā, vai arī dakterim
Vitšelam vienkārši bija īpaši stingrs tiesnesis.
Vismaz pēdējo var izslēgt, jo tiesas priekšsēdētājs Jirgens Šeirings var būt arī pavisam cits.
Viņš piespriež advokātam divus gadus nosacīti par savas bijušās darbinieces trīskāršu izvarošanu!
Vai cilvēks, kurš ir palīdzējis daudziem cilvēkiem, ir daudz bīstamāks par izvarotāju?
2. kad vecums un slimība pasargā no kriminālvajāšanas?
2024. gada jūnijā noslēdzās divas tiesas prāvas, katrā no kurām apsūdzības tika izvirzītas kādam vecākam cilvēkam.
Viens no tiem bija saistīts ar tā saukto cum-ex skandālu, kad laikā no 2006. līdz 2011. gadam
akcionāriem tika atmaksāti desmitiem miljardu nodokļu, kurus viņi iepriekš nebija samaksājuši.
Šajā skandālā ir iesaistīts arī pašreizējais federālais kanclers Olafs Šolcs, kuram jau nācās liecināt
izmeklēšanas komisijā, taču viņš neko nespēja atcerēties.
2024. gada aprīlī no amata atkāpās svarīgākā izmeklētāja kumulatīvās krāpšanas lietā, vecākā prokurore Anne
Brorhilkere, jo viss virzījās uz priekšu ļoti lēni un bija vērojama augsta ranga politiķu masveida pretestība.
Tāpēc šis tiesas process, kas norisinājās tikai kopš pagājušā gada septembra, bija ļoti
svarīgs, jo tā mērķis bija izgaismot cum-ex afēru.
Kristians Oleriuss, bijušais privātās bankas vadītājs un federālā kanclera Šolca uzticības persona, tika apsūdzēts
īpaši smagā nodokļu nemaksāšanā 280 miljonu eiro apmērā.
Tomēr daudziem pārsteidzoši, ka kriminālprocess tagad ir izbeigts 82 gadus vecā apsūdzētā
"trauslās veselības dēļ" - augsta asinsspiediena dēļ.
Pilnīgi citāda bija 95 gadus vecās un trauslās Ursulas Haverbekas, kura tiesas zālē ieradās ratiņkrēslā ārsta pavadībā, tiesa.
Uz šo apelācijas tiesas sēdi viņai nācās gaidīt gandrīz deviņus gadus, lai 2015. gada novembrī notiktu tiesas prāva.
Viņa tiek apsūdzēta par savu apgalvojumu, ka Aušvica nebija iznīcināšanas, bet gan darba nometne.
Hamburgas apgabaltiesa viņai piesprieda vienu gadu un četrus mēnešus ilgu cietumsodu par naida kurināšanu.
Tas ietvēra arī iepriekšēju notiesāšanu par līdzīgu paziņojumu.
Ursula Haverbeka jau vairākkārt stājusies tiesas priekšā par holokausta noliegšanu un jau
ir izcietusi divarpus gadus cietumā Bīlefeldē.
Pastāv dažādi viedokļi par to, vai likumi vienmēr būtu jāievēro un jāpiemēro ar vislielāko stingrību, vai arī
atsevišķos gadījumos, piemēram, vecāka gadagājuma un slimu cilvēku gadījumā, būtu jāpiemēro zināma iecietība.
Taču daudziem cilvēkiem vairs nav saprotams, ka, no vienas puses, tiek veiktas vairākas tiesvedības ar notiesājošiem spriedumiem,
pamatojoties uz slimas 95 gadus vecas sievietes nelikumīgu paziņojumu, un, no otras puses, tiek
izbeigta izmeklēšana par krāpšanu miljardu eiro apmērā, kas saistīta ar augstu asinsspiedienu.
Bet, iespējams, bija arī citas, plašākai sabiedrībai nezināmas ietekmes, kas to izraisīja?
3. vardarbība vai viedoklis - kas ir sliktāk?
2020. gada septembrī šausmas izraisīja ziņojumi par grupveida izvarošanu Hamburgas Stadtparkā.
Pusotru gadu vēlāk Hamburgas rajona tiesas spriedums izraisīja sašutumu visā Vācijā.
Tiesnesis piesprieda tikai vienu cietumsodu par 15 gadus vecas meitenes seksuālu izmantošanu un vairākkārtēju
izvarošanu, ko izdarīja deviņi noziedznieki vecumā no 16 līdz 20 gadiem; pārējiem astoņiem piesprieda nosacītu sodu.
Sods ir vēl jo pārsteidzošāks, jo vainīgie pat nenožēloja nodarījumu.
Kad kāda 20 gadus veca jauniete uzzināja par grupveida izvarošanu Hamburgas Stadtparkā, viņa bija tik sašutusi, ka
WhatsApp ziņās vienu no izvarotājiem nodēvēja par "necienīgu izvarotāju cūku" un "pretīgu izvirtuli".
Tāpēc viņa tagad ir nonākusi Hamburgas apgabaltiesā, kur viņai piespriests nedēļas nogales apcietinājums jauniešiem.
Tādējādi 20 gadus vecajai jaunietei par izvarotāja apvainošanu ir atņemta brīvība uz ilgāku laiku
nekā astoņiem no deviņiem meitenes izvarotājiem.
Kāds ir soda standarts, ja tiesa uzskata, ka nepilngadīgas meitenes vairākkārtēja izvarošana ar atbilstošām
psiholoģiskām sekām uz visu mūžu ir mazāk smaga nekā izvarotāja "goda aizskaršana", izmantojot tikai vārdus?
Parasti prokuratūra izmeklē aizvainojumus tikai tad, ja ir sabiedrības interese.
To nevar pieņemt, jo ziņas bija tiešās WhatsApp ziņas.
Tā kā prokuratūra papildus 20 gadus vecajai lietai izmeklē vēl 140 citas lietas, rodas
jautājums, kādas ir valsts intereses šādos spriedumos.
Vai arī prokuratūrai nav nekā labāka, ko darīt?
Quo vadis jurisdikcija
Šie ir tikai trīs salīdzinājumi.
Arī daudzos citos gadījumos, jo īpaši saistībā ar koronārajiem pasākumiem, dažas procedūras un spriedumi ir nesaprotami.
Tāpēc dažkārt ir aizdomas par valsts ietekmi.
Šādas bažas vēl vairāk pastiprina tādi gadījumi kā ģimenes tiesas tiesneša Kristiana Detmara gadījums.
2021. gada 8. aprīlī Veimāras apgabaltiesa atcēla prasību valkāt maskas divās pilsētas
skolās, jo maskas apdraud bērnu labklājību.
Tā rezultātā viņa birojā, privātmājā un automašīnā tika veikta kratīšana, un viņa mobilais tālrunis
tika konfiscēts politiski nevēlama sprieduma dēļ.
Kā brīvi var spriest tiesneši, ja viņiem ir jābaidās no mājas kratīšanas un atstādināšanas?
Kāds bija ierosinājis pasākumus pret tiesnesi Detmaru.
Galu galā prokuroriem Vācijā ir saistošas instrukcijas, tāpēc saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumu
viņi nav pilnvaroti izdot Eiropas apcietināšanas orderi.
Ņemot vērā karsto atmosfēru medijos koronavīrusa pandēmijas laikā, dažiem cilvēkiem joprojām var būt simpātijas pret reidu
pret tiesnesi Detmaru - skandāls ir bijis acīmredzams vēlākais kopš RKI protokolu publiskošanas, kas tika publiskoti.
Tie liecina, ka par vainagu pasākumiem atbildīgie politiķi apzinājās, ka maskas ne aizsargā, ne dod labumu,
bet to valkātāji ir pakļauti veselības apdraudējumam.
Citiem vārdiem sakot, tieši tā, kā nolēma tiesnesis Dettmar.
Šādu tiesnešu apšaubāmajai uzvedībai ir daudz psiholoģisku skaidrojumu, taču mēs nevēlamies iesaistīties spekulācijās.
It īpaši tāpēc, ka tas ir tikpat maz noderīgs cilvēkiem, kuri ir notiesāti pārāk bargi, kā tiem, kuri arī ir šo
aizdomās turēto politisko pakalpiņu upuri melnās drēbēs.
Dārgie skatītāji, spriedumi tiek pieņemti tautas vārdā.
Tad arī iedzīvotājiem vajadzētu būt informētiem par to, kas notiek viņu vārdā.
Tāpēc, lūdzu, pārsūtiet šo programmu saviem draugiem un paziņām un izplatiet šo informāciju savos sociālajos tīklos.
Zemāk ir parādīta saite.
Turklāt par šādiem procesiem ir steidzami jāinformē sabiedrība.
Ja varat, lūdzu, apmeklējiet šādas tiesas sēdes. Liels paldies!