Uz tik atklātas skatuves tas ir diezgan grūti, jo vai nu tu skaties tajā virzienā, un tad viņi tev
ir tikai mugurām, vai arī tu skaties tajā virzienā.
Nu, tagad ir tikai šīs sanāksmes dalībnieki.
Vispirms es priecājos, ka jūs visi esat šeit.
Liels paldies.
Sveiki, Berlīne.
Sveiki visi no visām Vācijas daļām.
Man ir dots uzdevums pateikt dažus vārdus par apgaismību jeb pārvērtēšanu.
Kāpēc man vajadzētu runāt par pārstrādi?
Šo jautājumu tikko uzdeva žurnālists no SWR, kad mums šeit notika improvizēta preses konference.
SWR žurnālists jautāja Ballvega kungam, kāpēc jūs patiesībā vēlaties atkārtotu novērtēšanu?
Ar ko viņi patiesībā vēlas strādāt?
Tā kā Maikls jau ir sniedzis atbildi, es vēlos vēlreiz sniegt savu atbildi uz skatuves.
Es teiktu kolēģim no SWR:
Kāpēc jūs nepajautājat Paulam Šreijeram?
Pajautājiet Ajai Velaskēzei.
Jautājiet Dr. Christian Hafner.
Pajautājiet tiem, kas strādā par žurnālistiem - nevis vadošajos medijos vai masu medijos, lai kā
jūs viņus sauktu, bet gan par ārštata žurnālistiem.
kuri nesaņem valsts naudu, bet kuriem jāstrādā par velti, kuriem jāskatās, kā viņi var sevi finansēt.
Pajautājiet šiem kolēģiem, kolēģiem žurnālistiem, ko nozīmē pārvērtēšana.
Pirmais solis ir uzdot jautājumus, nevis tikai piekodināt, bet gan pajautāt.
Un tieši to šie kolēģi arī darīja.
Un šie kolēģi ir iesūdzējuši tiesā Roberta Koha institūta, Korona krīzes vienības protokolus, daļēji brīvi, daļēji caur noplūdi.
Un dārgie žurnālisti no SWR, ja neesat pamanījuši:
Vācijas Federatīvajā Republikā mēs esam pieredzējuši masveidīgāko iejaukšanos cilvēku pamattiesībās kopš Otrā pasaules kara.
Un, kad viņi jautā, pie kā mums patiesībā ir jāstrādā, es nebrīnos, ka šie gadi ir aiz muguras.
Jo žurnālisti, kuru uzdevums faktiski ir iejaukties kā ceturtajai varai, ja nepieciešams,
iztaujāt kā ceturtajai varai, ir pilnībā izgāzušies.
Un ir saprotams, ka šeit nav vēlama pārvērtēšana, ka šeit nav vēlama pārvērtēšana.
Un pārvērtēšana būtu arī politiska pārvērtēšana.
Pārvērtēšana nozīmētu izveidot izmeklēšanas komiteju, izmeklēšanas komisiju.
Varat redzēt, cik grūti politiķiem ir ar to samierināties.
Bet tas, protams, ir arī saprotams.
Kāpēc likumpārkāpējiem pašiem būtu jāatrisina savi nodarījumi?
Tas būtu tas pats, kas ja policijai šeit, Berlīnē, ļautu pēc tam pašai spriest, vai tā ir darījusi visu pareizi vai nē.
Tāpēc es jautāju, kur ir mediju attieksme?
Un es vēlos pieminēt arī divus vārdus no sabiedrības, kas ir jāpiemin šeit, uz šīs skatuves un šīs auditorijas priekšā.
Tie ir nesen diemžēl mūžībā aizgājušais bijušais Nordkurier galvenais redaktors Jirgens Mladeks un Simone Šamane.
Simone Šamane tagad strādā uzņēmumā Nius.
Un Simone Šamane (Simone Schamann) jau ir uzdevusi Nordkurjeram kritiskos jautājumus, kurus
mainstreamam vajadzēja uzdot, kad tas vēl nebija izdevīgi.
Viņa pat saņēma preses padomes rājienu.
Un tagad uzmanīgi klausieties:
Preses padome ir izteikusi aizrādījumu Simonei Šamanei, jo viņas raksti varētu izraisīt vēlmes vakcinēties samazināšanos Vācijā.
Līdz tam es nezināju, ka Preses padomes uzdevums Vācijā bija nodrošināt, lai būtu vai nebūtu vēlme vakcinēties.
Kāds tam sakars ar pārstrādi?
Ja mēs skatāmies tur, kam būtu jāveic šis darbs?
Kopā ar dažiem kolēģiem nodibināju savu centru.
Tas nozīmē Noziegumu pret cilvēci izmeklēšanas, izvērtēšanas, tiesvedības un novēršanas centru.
Daudzi cilvēki vienmēr saka: kāpēc noziegumi pret cilvēci?
Jo tas, ko mēs šeit piedzīvojām, bija noziegumi pret cilvēci.
Cilvēki ir tikuši vajāti.
Ārsti joprojām tiek vajāti.
Ārsti tiek ieslodzīti cietumā par sava darba veikšanu.
Mans kolēģis Rainers Fīlmihs atrodas ieslodzījumā Getingenes cietumā.
Viņš bija arī liels apgaismotājs.
Ar pagātni mēs varam samierināties tikai tad, ja mainīsim politisko situāciju.
Jo šie mūsu politiskie apstākļi, kuros mēs vienkārši nododam varu, nekad nenovedīs pie pārvērtēšanas.
Jo, kā jau teicu, tad vainīgie paši ar to samierinātos.
Neviens nevar pieņemt, ka tie, kas pastrādāja šos noziegumus pret cilvēci, celsies un teiks: jā, mēs to izdarījām.
Un tagad mēs vēlamies stāties tiesas priekšā tiesnešiem, kurus paši esam izvēlējušies, prokuroriem, kurus
paši esam izvēlējušies, lai viņi varētu spriest, vai mūsu rīcība bija pareiza vai nepareiza.
Tiesneši, kuri man pirms trim mēnešiem, pirms RKI datņu noplūdes, teica, ka viņi toreiz visu darīja pareizi.
Tagad šiem tiesnešiem ir jāsamierinās ar situāciju. Tas arī nedarbosies.
Tas darbosies tikai tad, ja
Ralfs Bēss (Ralf Boes) tikko par to paziņoja, un es piekrītu Ralfam Bēsam un daudziem cilvēkiem, un es
vēlētos, lai jūs apskatītu viņa minēto tīmekļa vietni.
Es domāju, ka mums ir jādodas caur federālajām valstīm.
Katrā federālajā valstī mums ir sava konstitūcija.
Un, tā kā tās ir atsevišķas konstitūcijas, katra no federālās valsts konstitūcijām ļauj mums šīs konstitūcijas grozīt.
Mūsu rokās ir vara.
Jūs to vienkārši nezināt.
Rainers Mausfelds vienmēr saka, ka darbā ir lieliski iluzionisti.
Mēs dzīvojam demokrātijas ilūzijā.
Tiek apgalvots, ka mums ir demokrātija.
Tomēr mums ir tikai pārstāvības demokrātija.
Un pārstāvnieciskā demokrātija patiesībā ir tikai aizsegs tam, ka mēs joprojām dzīvojam aristokrātijā vai oligarhijā.
Taču pārstāvnieciskā demokrātija, reprezentatīvā demokrātija ir demokrātijas pretstats.
Jo vienīgais, ko pārstāvnieciskā demokrātija ļauj jums darīt, ir ik pēc četriem gadiem ievēlēt tos, kas jums valda.
Bet tikai no neliela to cilvēku loka, kas jūs kontrolē.
Jums nav nekādas iespējas lemt par politikas saturu, par politikas pasākumiem, par politikas noteikumiem.
Lai gan mēs ar jums esam šīs valsts iedzīvotāji.
Tomēr tas nozīmē, ka mēs varam pārņemt šīs pilnvaras federālajās pavalstīs.
Tas ir varas jautājums.
Mums, iedzīvotājiem, ir jāuzdod jautājums par varu pēc tā, ko esam piedzīvojuši pēdējos četros gados.
Un, ja mēs to nedarīsim, kā mēs tikko redzējām ar žurnāla aizliegumu, kura nosaukumu mēs nedrīkstam
minēt, jo pretējā gadījumā mēs pārkāptu noteikumus.
Nav svarīgi, kāds ir šī žurnāla saturs.
Ja valsts cenzē presi, ja valsts cenzē presi, pārvērtēšana nenotiek.
Tad ir tikai dominance, un mums pret to ir jāaizstāvas kopā.
Es sākšu.
No rītdienas es braukšu ar ZAAVV - Mobil, tas ir tas, kas tur rakstīts.
No 4. augusta, t.i., rītdienas, līdz 22. septembrim caur Saksiju, Tīringeni un Brandenburgu.
Es ceļoju pa šīm trim valstīm, jo katrā no tām notiek valsts vēlēšanas.
Un es gribētu mudināt šo valstu iedzīvotājus mainīt konstitūciju un teikt:
Nākotnē mēs kā tauta - un atcerieties šo vārdu - vēlamies, lai mums būtu galīgā lēmumu pieņemšanas vara.
Mēs vēlamies, lai mums būtu iespēja kontrolēt, kavēt un novērst ikvienu politisku lēmumu.
Tās ir mūsu kā tautas tiesības.
Un tad, lai atbildētu uz iepriekš uzdoto jautājumu.
Tad nav nozīmes, vai ir okupācija vai nav, jo mēs, cilvēki, pārņemam varu savās rokās.
Un tagad, nobeigumā, es gribētu vēlreiz teikt, ka daudzi cilvēki... Jā, man arī jāsaka, ka ZAAVV mobilajā
tālrunī ir arī daudzi mūsu darbinieki, daudzi palīgi.
Piemēram, ir skrejlapas, pastkartes, pastkartes par PVO līgumu.
Par PVO līgumu noteikti tiek ziņots vēl šodien.
Man bieži jautā, kā jums izdodas turpināt uzstāties uz skatuves, turpināt apceļot valstis,
turpināt turnejas, turpināt piedalīties tiesas prāvās.
Kā jums izdodas saglabāt šo spēku un turpināt darboties?
Es gribu teikt vienu lietu.
Man nav alternatīvas.
Tā ir mūsu nākotne, mūsu bērnu un mūsu mazbērnu nākotne.
Un vai nu mēs atstājam nākotni citiem, vai arī ņemam to savās rokās.
Un man par to nav nekādu šaubu. Mēs ņemam šo nākotni savās rokās.
Un pēdējais, kas jāsaka.
Tagad mēs esam kritizējuši vadošos un galvenos plašsaziņas līdzekļus.
Taču neaizmirstiet, ka mums ir tik daudz alternatīvu plašsaziņas līdzekļu.
Mums ir tik daudz lielisku raidījumu - gan Kontrafunk, gan Radio Morgenröte, gan Apolut, gan Klartext, pilsoņu
laikraksts, gan turpat aizmugurē, un arī tas man ir ļoti svarīgi, demokrātiskā pretestība.
Demokrātu pretestība ir bijusi jūsu pavadonis četrus gadus.
Protams, es neesmu nosaucis visus, ir vēl daudzi citi.
Un demokrātiskajai pretošanās kustībai šobrīd ir daudz jaunu lielisku projektu.
Ieskatieties arī tur. Bet dodieties uz alternatīvajiem plašsaziņas līdzekļiem.
Patiesībā tie vairs nav alternatīvie mediji.
Patiesībā tie ir galvenie mediji, bet pārējie nav alternatīvie mediji, tie ir vienkārši vecie mediji.
Miers, brīvība, pašnoteikšanās!