Este destul de dificil pe o scenă atât de deschisă, pentru că ori te uiți în acea direcție și atunci ei sunt
doar cu spatele la tine, ori te uiți în acea direcție.
Ei bine, acum nu mai sunt decât participanții la această reuniune.
În primul rând, sunt încântat că sunteți cu toții aici.
Vă mulțumim foarte mult.
Bună ziua Berlin.
Bună ziua tuturor din toate colțurile Germaniei.
Mi s-a dat sarcina de a spune câteva cuvinte pe tema iluminării sau a reevaluării.
De ce ar trebui să vorbesc despre reprocesare?
Un jurnalist de la SWR tocmai a pus această întrebare când am ținut această conferință de presă improvizată aici.
Jurnalistul de la SWR l-a întrebat pe dl Ballweg, de ce doriți de fapt o reevaluare?
La ce vor de fapt să lucreze?
Deoarece Michael a dat deja răspunsul, aș dori să îl dau din nou pe scenă.
I-aș spune colegului de la SWR:
De ce nu-l întrebați pe Paul Schreier?
Întrebați-o pe Aya Velasquez.
Întrebați-l pe Dr. Christian Hafner.
Întrebați-i pe cei care lucrează ca jurnaliști, nu în presa principală sau mainstream, cum
vreți să le spuneți, ci ca jurnaliști independenți.
Care nu primesc bani de la stat, dar care trebuie să muncească gratis, care trebuie să vadă cum se pot finanța singuri.
Întrebați-i pe acești colegi, colegi jurnaliști, ce înseamnă reevaluarea.
Primul pas este să puneți întrebări, nu doar să le dați din cap, ci să întrebați.
Și asta este ceea ce au făcut acești colegi.
Și acești colegi au intentat procese pentru protocoalele Institutului Robert Koch, Unitatea de criză Corona, în
parte în mod liber, în parte prin scurgeri de informații.
Și dragi jurnaliști de la SWR, în caz că nu ați observat:
Am asistat la cele mai masive încălcări ale drepturilor fundamentale ale oamenilor în Republica
Federală Germania de la al doilea război mondial încoace.
Iar atunci când ne întreabă la ce trebuie să lucrăm, nu sunt surprins că avem acești ani în spate.
Pentru că jurnaliștii, care au de fapt sarcina de a interveni ca a patra putere dacă este necesar,
de a ancheta ca a patra putere, au eșuat complet.
Și este de înțeles că nu se dorește nicio reevaluare aici, că nu se dorește nicio reevaluare aici.
Și reevaluarea ar fi, de asemenea, o reevaluare politică.
Reaprecierea ar însemna înființarea unei comisii de anchetă, a unei comisii de anchetă.
Puteți vedea cât de greu le este politicienilor să accepte acest lucru.
Dar acest lucru este, de asemenea, de înțeles, desigur.
De ce ar trebui ca autorii să își rezolve ei înșiși infracțiunile?
Ar fi la fel ca și cum poliției din Berlin i s-ar permite să judece singură după aceea dacă a făcut totul bine sau nu.
Deci, întreb, unde este tratamentul mediatic?
Aș dori, de asemenea, să menționez două nume din mainstream care trebuie să fie menționate
aici, pe această scenă și în fața acestui public.
Aceștia sunt Jürgen Mladek - care, din păcate, a decedat recent - fostul redactor-șef al Nordkurier și Simone Schamann.
Simone Schamann lucrează acum la Nius.
Iar Simone Schamann a pus deja întrebările critice pentru Nordkurier pe care mainstream-ul ar fi
trebuit să le pună atunci când nu era încă oportun.
Ea a primit chiar și o mustrare din partea Consiliului de presă.
Și acum ascultați cu atenție:
Simone Schamann a fost mustrată de Consiliul de presă pe motiv că articolele sale ar duce la o
scădere a dorinței de a fi vaccinat în Germania.
Până atunci, nu am știut că sarcina Consiliului de presă din Germania era să se asigure că există sau nu dorința de a vaccina.
Ce legătură are acest lucru cu reprocesarea?
Dacă ne uităm acolo, cine ar trebui să facă munca?
Mi-am înființat propriul centru împreună cu câțiva colegi.
Aceasta înseamnă Centrul pentru investigarea, reevaluarea, urmărirea penală și prevenirea crimelor împotriva umanității.
Mulți oameni spun mereu, de ce crime împotriva umanității?
Pentru că ceea ce am trăit aici au fost crime împotriva umanității.
Oamenii au fost persecutați.
Medicii sunt persecutați și astăzi.
Medicii sunt închiși pentru că își fac meseria.
Colegul meu Rainer Füllmich este în închisoare la Göttingen.
El a fost, de asemenea, un mare iluminator.
Ne putem împăca cu trecutul doar dacă schimbăm situația politică.
Deoarece aceste condiții politice pe care le avem, în care pur și simplu predăm puterea, nu vor duce niciodată la o reevaluare.
Pentru că, așa cum am spus, atunci făptașii s-ar împăca ei înșiși cu această situație.
Nimeni nu poate presupune că cei care au comis aceste crime împotriva umanității se vor
ridica în picioare și vor spune: Da, noi am făcut-o.
Și acum vrem să ne judecăm în fața judecătorilor pe care i-am ales noi înșine, în fața procurorilor pe care
i-am ales noi înșine, astfel încât aceștia să poată judeca dacă ceea ce am făcut a fost bine sau rău.
Judecătorii care mi-au spus acum trei luni, înainte ca dosarele RKI să fie divulgate, că toți au făcut totul bine atunci.
Acești judecători ar trebui acum să se împace cu situația. Nici asta nu va funcționa.
Acesta va funcționa numai dacă
Ralf Boes tocmai a anunțat acest lucru, iar eu sunt de acord cu Ralf Boes, cu o mulțime de oameni, și aș dori să
aruncați o privire la site-ul web pe care l-a menționat.
Cred că trebuie să trecem prin statele federale.
Avem propria noastră constituție în fiecare stat federal.
Și deoarece sunt constituții separate, fiecare dintre constituțiile statului federal ne permite să le modificăm.
Avem puterea în mâinile noastre.
Doar că nu știți asta.
Rainer Mausfeld spune întotdeauna că există mari iluzioniști la lucru.
Trăim într-o iluzie a democrației.
Se pretinde că avem o democrație.
Totuși, avem doar o democrație reprezentativă.
Iar o democrație reprezentativă este de fapt doar o deghizare a faptului că trăim în
continuare într-o aristocrație sau oligarhie.
Dar o democrație reprezentativă, o democrație reprezentativă, este opusul democrației.
Pentru că singurul lucru pe care ți-l permite democrația reprezentativă este să îi alegi
pe cei care te conduc la fiecare patru ani.
Dar numai din partea unui cerc restrâns al celor care vă controlează.
Nu aveți nicio șansă să decideți cu privire la conținutul politicii, la măsurile politice, la normele politicii.
Chiar dacă tu și cu mine suntem oamenii acestei țări.
Acest lucru înseamnă, totuși, că putem prelua această putere în statele federale.
Aceasta este o chestiune de putere.
Noi, ca populație, trebuie să ne punem problema puterii după ceea ce am trăit în ultimii patru ani.
Și dacă nu o facem, așa cum tocmai am văzut cu interzicerea revistei al cărei nume nu avem voie să îl
menționăm pentru că altfel am încălca reglementările.
Indiferent care este conținutul acestei reviste.
Dacă statul, dacă statul cenzurează presa, nu există nicio reevaluare.
Atunci există doar dominație și trebuie să ne apărăm împreună împotriva ei.
Voi începe eu.
De mâine voi călători cu ZAAVV - Mobil, așa scrie.
De la 4 august, adică de mâine, până la 22 septembrie, prin Saxonia, Turingia și Brandenburg.
Călătoresc prin cele trei țări deoarece în fiecare dintre ele au loc alegeri de stat.
Și aș dori să încurajez oamenii din aceste țări să își schimbe constituția și să spună:
În viitor, noi, ca popor - și rețineți acest cuvânt - dorim să avem autoritatea finală de luare a deciziilor.
Vrem să putem controla, obstrucționa și preveni orice decizie politică.
Acesta este dreptul pe care îl avem ca popor.
Și apoi, pentru a răspunde la întrebarea care a venit de aici mai devreme.
Atunci nu mai contează dacă există o ocupație sau nu, pentru că noi, oamenii, ne luăm puterea în propriile mâini.
Și acum, pentru a încheia, aș dori să spun încă o dată, mulți oameni... Oh, ar trebui să mai spun că există, de asemenea,
mulți dintre angajații noștri pe mobilul ZAAVV, mulți ajutoare.
Există pliante, cărți poștale, cărți poștale privind tratatul OMS, de exemplu.
Tratatul OMS este, cu siguranță, dezbătut și astăzi.
Sunt întrebat adesea cum reușiți să continuați să urcați pe scenă, să continuați să faceți turnee, să
continuați să fiți acolo, să continuați să susțineți procesele.
Cum reușiți să aveți această putere și să continuați?
Vreau să spun un singur lucru.
Pentru mine, nu există alternativă.
Este viitorul nostru, este viitorul copiilor noștri și este viitorul nepoților noștri.
Și fie lăsăm viitorul în seama altora, fie îl luăm în propriile mâini.
Iar pentru mine, nu există nicio îndoială în această privință. Ne luăm acest viitor în propriile mâini.
Și un ultim lucru de spus.
Acum am criticat presa principală și mainstream.
Dar nu uitați că avem atât de multe media alternative.
Avem atât de multe programe minunate, fie Kontrafunk, fie Radio Morgenröte, fie Apolut, fie Klartext, ziarul cetățenilor,
și fie acolo în spate, și acest lucru este, de asemenea, foarte important pentru mine, rezistența democratică.
Rezistența democrată v-a însoțit timp de patru ani.
Desigur, nu le-am numit pe toate, mai sunt multe altele.
Iar rezistența democratică are o mulțime de proiecte noi extraordinare în acest moment.
Aruncați o privire și acolo. Dar mergeți la media alternativă.
De fapt, acestea nu mai sunt deloc medii alternative.
De fapt, acestea sunt mass-media principale, iar celelalte nu sunt mass-media alternative, ci pur și simplu mass-media vechi.
Pace, libertate, autodeterminare!