Pandemije dolaze kad su potrebne. Pandemije se ne događaju ako ne vjerujemo u njih.
To je bio zaključak do kojeg je dr Gerd Reuther došao u svom predavanju 13. aprila 2024. godine na temu
"Pljuvanje straha i izmišljene krize za kontrolu svijeta".
Univerzitetski predavač dr Gerd Reuther je specijalista radiologije, medicinski edukator i medicinski historičar.
Kla.TV povodom ove prilike emituje ovo sadržajno i izuzetno aktuelno predavanje:
Prije nekoliko dana, SZO je ponovo proglasila globalnu vanrednu situaciju.
Berliner Zeitung izvještava 14. augusta 2024:
Svjetska zdravstvena organizacija (SZO) smatra da postoji rizik da bi se mpox mogao ponovo međunarodno proširiti nakon
2022. godine i postati zdravstveni rizik u nekoliko zemalja.
Proglašenje vanrednog stanja ima za cilj da upozori vlasti širom svijeta kako bi se mogle pripremiti za moguće izbijanja.
Prije samo nekoliko mjeseci usvojene su nove Međunarodne zdravstvene propise (IHR) u
"operaciji tajnog i sablasnog karaktera".
Ovo je WHO-u, ili Tedrosu lično, dalo još veću moć nad svih 194 država članica.
Je li nova histerija oko majmunske boginje još jedan manevar da se svijet dovede pod "diktaturu SZO"?
Jedna stvar je sigurna: "Svjetska zdravstvena organizacija će koordinirati globalne protumjere u uskoj
saradnji sa svim pogođenim zemljama u narednim danima i mjesecima", rekao je Tedros.
Zašto se upravo u ovom trenutku proglašava globalna pandemijska vanredna situacija ostaje da se vidi.
Jasno je da će stagnirajući profiti farmaceutskih divova uskoro dosegnuti plafon zahvaljujući
procvjetaloj industriji vakcina protiv majčine boginje.
Ernst Wolff piše 15. augusta:
Svjetska zdravstvena organizacija i SPIEGEL primaju milione od Fondacije Billa i Melinde Gates, koja je
zauzvrat značajno uložena u farmaceutsku industriju.
Da biste procijenili trenutnu situaciju, osvrnite se na historiju pandemija uz Kla.TV danas.
Dr Gerd Reuther: Da, posebno mi je drago što sam ponovo ovdje u Beču.
Uostalom, proveo sam 13 godina svog života radeći ovdje.
Zato sam zahvalan gospodinu Hauseru što me je ponovo doveo u Beč.
Jer nakon onoga što se ovdje dogodilo s koronavirusom, Beč zaista više nije bio baš privlačan, mora se reći.
I gotovo sam se zakleo da više nikada neću preći granicu Beča.
Ali sam to svejedno uradio jer mislim da je to zaista, zaista važno.
Jer za ovaj totalitarizam koji se ovdje treba uspostaviti, treba im još jedna pandemija.
I ne smije se dozvoliti da se ova pandemija dogodi.
I to se može spriječiti samo ako pogledamo u retrovizor i vidimo šta se dogodilo u prošlosti.
Kako su epidemije izgledale tokom proteklih 700 godina.
I zato smo moja supruga i ja prije godinu dana napisali ovu malu knjigu.
I zapravo možete sažeti historiju epidemije na 150 stranica, što je teško povjerovati.
Jer se ista stvar dešava već 700 godina.
Nije riječ o bakterijama i virusima. Riječ je o panici, ni o čemu drugom.
Pandemija je sinonim za širenje panike. Da, a da bi se stvorila panika, potrebne su smrti.
Ali iz poštovanja ne želi direktno prikazati ta mrtva tijela.
Možda i zato što oni ne postoje. Zato se koriste lijesovi.
I svi znamo za lijesove iz Bergama. Ne moram mnogo više reći o tome.
Vjerujem da je ovdje satima bilo samo 13 lijesa koje su vozili u krug.
Ali su oni sve to uradili nekoliko stoljeća ranije.
Pogledaj sliku s lijeve strane. Ona je jednako lažna kao i lijesovi s desne strane.
Ili vjeruješ li da jedan čovjek može unijeti lijes u kojem se nalazi cijela osoba?
Zato ti trebaju lijesovi, jer ne znaš šta je unutra.
I, naravno, zbog toga kovčegi ne mogu biti ispravni. Stoljećima ljudi uopće nisu bili
sahranjivani u kovčegima jer je to bilo preskupo.
I zato što bi bilo moguće predugo odgađati raspadanje u ograničenom prostoru crkvenih dvorišta.
I zato je ova slika nastala najmanje 100 ili 200 godina kasnije i retroaktivno datirana da prikazuje situaciju iz 1347. godine.
Ovo znači da su obje stvari koje ovdje vidimo lažne vijesti i ništa drugo.
Jer se sve svodi na ovaj strah. Ali ovaj strah ima dvije strane.
Za nas, za većinu ljudi, to je taj strah na lijevoj strani.
Strah koji nam oduzima sposobnost razmišljanja, koji nas prisiljava da tražimo zaštitu i da se pokorimo ponudama pomoći.
A onda je tu i strah kao prilika.
Možda poznajete gospodina s desne strane. To je poznati Warren Buffett.
To znači da je za manjinu čovječanstva ova epidemijska panika povod za slavlje.
Jer je rekao: rašireni strah je tvoj prijatelj kao investitor. Jer tada možeš uloviti povoljne ponude.
I oni su uvijek kupovali te povoljne kupovine.
Ne samo sada tokom pandemije koronavirusa, već i prije. Dakle, evo ga za pandemiju koronavirusa:
Kanadski fizičar Denis Rancourt je jednom vagao siromaštvo protiv mrtvih.
Možete vidjeti da što je stanovništvo bilo siromašnije, to su češće umirali. Ne od virusa, nego od poduzetih mjera.
I isto se dogodilo ranije, 1866. i 1871. godine u Amsterdamu, ovdje gore zbog boginja.
To je broj smrtnih slučajeva među siromašnima, a to je broj smrtnih slučajeva među vrlo bogatima.
A ovdje dolje, sve je to zbog kolere, smrti siromašnih, smrti bogatih.
To znači da je uvijek bilo moguće riješiti se dijela stanovništva koji više nije bio poželjan pomoću epidemije.
I iznad svega, nije bila njihova krivica. I oni ne žele da budu okrivljeni.
Dakle, ne moraš nužno voditi rat da bi smanjio populaciju. I kuga će poslužiti.
I, naravno, tada možete preokrenuti ekonomiju. Vidimo šta se sada dešava s koronavirusom:
Novi projekti velikih razmjera koji prije ne bi bili mogući.
Ali su to radili i prije, tokom epidemija, kao što ću vam za trenutak pokazati.
Odjednom je ekonomija zakužila jer su ljudi umrli i nije bilo nikoga da radi.
Pokrenuti su novi projekti velikih razmjera, a određeni ljudi su potom otpušteni.
Danas su to teoretičari zavjere, ali u prošlosti su to bili heretici i vještice, pa čak i Jevreji, koji su
jednostavno ubijani kako bi se napravilo mjesta za nove ljude koji će kontrolirati društvo.
Činjenica da nešto nije u redu s historijom epidemija može se vidjeti iz grubog pregleda od 1347. do
danas, koji pokazuje da su se epidemije iznova izbijale.
Ali u priči o ovoj epidemiji postoje i neki čudni prekidi.
Naime, zašto nije bilo epidemija stoljećima sve do 1347. godine?
Trebalo bi postaviti to pitanje kada je svake osam do deset godina bila epidemija.
Kaže se da je 1918. godine na kraju Prvog svjetskog rata bila velika epidemija, poznata kao
španski grip, jer je tada mnogo ljudi bilo bolesno.
Ali smo također imali Drugi svjetski rat.
Zašto nije bilo epidemije na kraju Drugog svjetskog rata, kada ljudi nisu bili u boljem položaju?
Jedini mogući odgovor je: jer očigledno tada nisu bili potrebni.
I evo zabilježenih događaja kuge od 1347. do 1750. godine, i možete vidjeti da je nakon prvog velikog naleta 1347. godine
došlo do naglog porasta, zatim tokom Tridesetogodišnjeg rata – bilo je sve više epidemija – a
potom je odjednom bilo znatno manje epidemija.
Šta se tačno trebalo dogoditi medicinski?
Postaješ pametniji kada gledaš društvene uslove.
Godine 1347. Katolička crkva je zaista došla do punog izražaja u svom zahtjevu za svjetskom
dominacijom i rekla: Svaka duša mora biti podložna nama.
A da bi to učinili, morali su iskoristiti strah od bolesti. I naravno da je bilo otpora.
Ovo se često naziva Seljačkim ratovima koji su se razvili.
Međutim, nisu se samo poljoprivrednici protivili njihovoj eksploataciji i ugnjetavanju.
To su bili građani koji su živjeli u tim državama.
I vidiš, epidemije su se povećale kako bi se ovo stavilo pod kontrolu.
Sve dok se, konačno, nisu dogodili veliki događaji poput Tridesetogodišnjeg rata.
I onda je postalo relativno mirno s protureformacijom i sjajem baroknog razdoblja.
Tada su izgrađene barokne palače i crkve.
Trebala im je radna snaga i imali su toliku kontrolu nad ljudima da su rekli: Sada se možemo i bez epidemija snaći.
I još nešto što također pokazuje da ove epidemije nisu logičan prirodni fenomen, što smo vidjeli s Covidom, naime da smo čak i
nakon dužeg vremenskog perioda imali vrlo različite stope incidencije ovdje u pojedinačnim
okruzima, saveznim državama ili zemljama EU.
Kako je to moguće ako se bolest navodno prenosi s osobe na osobu zrakom?
Zatim, nakon vrlo kratkog vremena, nakon nekoliko sedmica ili mjeseci, mora doći do ravnoteže; to jest,
učestalost bolesti mora biti otprilike ista svugdje.
Ali to nije bio slučaj.
I jedini put kada je bilo viška smrtnih slučajeva – to je također simulirao i izračunao kanadski
fizičar Denis Rancourt – bio je u martu i aprilu 2020.
I to je također otkrivajuće.
Zapravo, bolest uvezena iz Kine trebala se pojaviti u glavnim lukama i zračnim lukama i odatle se širiti.
Međutim, to nije bio slučaj.
To je bila sjeverna Italija, to je bio Strasbourg, Alzas, to je bio Pariz, to je bilo područje oko Bruxellesa,
malo Londona i to je bilo područje Madrida i Barcelone.
Ali ne i drugdje, gdje su također postojali aerodromi i luke. I zašto se sve ovo dogodilo?
Budući da ono što se tamo dogodilo nije bio zarazni događaj, višak smrtnosti – bila je to medicinska smrt koja se dogodila.
Naime, Svjetska zdravstvena organizacija je izdala preporuku da se pacijente za koje se sumnja da imaju Covid-19 što je brže
moguće priključi na respiratore, što je praktično ekvivalent ubistvu u slučaju starijih
osoba, jer ih se više ne može skinuti s respiratora.
Hlorokin, lijek protiv malarije, propisan je u onome što je zapravo bila smrtonosna doza.
Ono što je ovdje učinjeno bilo je ubistvo. Svi koji su to izvršili sigurno su to znali.
Kao što vidite, ovo nije učinjeno u brojnim zemljama, poput Njemačke ili Austrije; ali u tim zemljama
je to učinjeno. Primijenjen je remdesivir, koji je bio potpuno beskoristan i štetan.
I, da stvar bude gora, pacijentima koji su nepotrebno bili na mehaničkoj ventilaciji također nisu davani antibiotici.
Iako svaki pacijent na mehaničkoj ventilaciji razvije bakterijsku infekciju bez ovih antibiotika.
Ovo implicira da je, u principu, medicinska smrt namjerno inducirana u nekim regijama tokom
nekoliko sedmica kako bi se stvorila neophodna panika.
A ako sada pogledamo daleko unazad, u 1347. godinu, na prvu veliku kugu, danas postoje karte poput
ove, i možete vidjeti ono što ne može biti tačno.
Iako se čini da je raspodjela bolesti prilično homogena, ova kuga trajala je pet godina, a čitave regije – kako je službeno
priznato – poput današnje Poljske, istočne Njemačke, Češke, područja oko Milana i ovdje u Pirinejima – ostale su
bez bolesti pet godina, bez ikakvih geografskih granica.
To može biti samo zato što ljudi tamo nisu učestvovali, i to je ono što mi moramo učiniti! Ako
dovoljno ljudi ne učestvuje, neće biti pandemije!
U međuvremenu su studije također jasno pokazale da se ova kuga, gdje god se pojavila – a to je bilo samo u relativno
malom broju gradova – u 95,5 posto slučajeva dogodila unutar deset kilometara od plovnih vodnih puteva.
I znate li koliko dijelova zemlje nema plovnih vodnih puteva.
To znači da se u mnogim od tih regija, gdje su područja boje jednostavno označena da pokažu koliko
je navodno bilo loše, zapravo ništa nije dogodilo.
Ako je tako, moraš sakupiti takve gradske bodove.
A onda je naše istraživanje otkrilo da su mnoge od tih statistika o kugi bile izmišljene.
Različiti gradovi imaju iste izvještaje – samo je ime grada promijenjeno – kako bi se sugerisalo da se tamo dogodila kuga.
Ali čak i ako to ne učine i samo uzmu u obzir činjenicu da je većina Evrope tada bila ruralna i da su ljudi
živjeli na selu umjesto u velikim gradovima, onda bi samo deset posto stanovništva bilo pogođeno.
Dakle, nije bilo pitanja masovnih smrti i masovnih bolesti 1347. godine tokom prve
navodno velike kuge. I zašto je to bilo potrebno?
U to vrijeme je također bilo riječ o restrukturiranju.
Ako danas pogledate u istorijsku knjigu, piše:
Prva kuga označila je početak Renesanse. Baš kao što sada doživljavamo prekretnicu u historiji.
To su učinili. I u to vrijeme finansijsko tržište bilo je u rukama Jevreja.
Nakon što je polovina jevrejskih zajednica bila istrebljena, to više nije bilo u rukama Jevreja, nego
u rukama lokalnih patricija koji su preuzeli posao.
I, praktično, mnogi, uključujući i crkvene vođe, bili su oslobođeni svojih dugova jer su ubili svoje vjerovnike.
Ekonomski preokret. U to vrijeme većina finih tkanina dolazila je iz sjeverne Italije, ali nakon 1352. to
više nije bio slučaj. Odjednom se u manufakturama pojavila njemačka tekstilna industrija.
I u to vrijeme Katolička crkva je iznenada imala mnogo zemljišta u gradovima i mogla je
graditi ogromne katedrale. Naravno, ne svojim novcem.
A na nekim mjestima, gdje je to bilo prikladno, populacija je jednostavno postala malo rjeđa.
Jer ako je više ljudi umiralo bilo gdje, to je bilo samo u nekoliko velikih gradova.
I onda je bilo manje neugodnih ljudi.
Pogledajmo još jedan događaj, takozvani Engleski znoj iz 1529. godine. Vrlo čudan događaj.
Slično onome što se dogodilo u Wuhanu, navodno je brod koji je nosio smrtonosnu kugu stigao u luku Hamburg 1529. godine.
Na osnovu onoga što se može rekonstruisati, vjerovatno je bila ljetnja gripa.
Čudno je, međutim, da se ljetni grip pojavio samo u određenim gradovima u Njemačkoj i Švicarskoj, i u manjoj mjeri
u Nizozemskoj – ali ne u Francuskoj, Poljskoj ili Češkoj.
Danas medicinski istoričari još uvijek traže patogen. Ali ga neće pronaći.
Ali to možete pronaći ako pogledate kartu Reformacije.
Godine 1517. određeni Martin Luther reformisao je crkvu i tako je nastala protestantska crkva.
A ovo su područja u kojima su gradovi prešli na protestantsku vjeru.
Gotovo tačno odgovaraju gradovima u kojima se odvijala engleska pota.
I nije nastalo kao posljedica infekcije, već kao posljedica liječenja.
U tim gradovima se govorilo da su ljudi morali biti umotani u dva jorgana s perjem 24 sata u vrhuncu ljeta pri 35 stepeni.
I onda su umrli. To je bio hidroksiklorokin koji su tada koristili.
Nažalost, toliko je ljudi tada dopustilo da ih se uplaši i upravo su to učinili.
I rad je, zanimljivo, objavljen jer smo trenutno u Austriji, potpisan od strane dvoje farmaceuta iz Linza.
Dvojica farmaceuta iz Linza nikada nisu pronađeni, jer uopće nisu postojali.
Bili su lažni farmaceuti, ali je to bilo dovoljno da ubiju nekoliko hiljada ljudi.
Šta se dogodilo u Londonu 1665. godine? Bila je Velika kuga, koja je navodno odnijela 68.000 života.
Možda, možda i ne, ne želim suditi. Ali šta se desilo godinu dana kasnije?
Veliki požar. Cijeli London je izgorio – toplotna obnova koja je vrlo dobro funkcionirala nakon šoka kuge.
A šta se desilo nakon što je London obnovljen u baroknom stilu? Nikada više nije bilo kuge. Kakav slučaj.
Ili pogledajmo godinu 1830–31. Još nije bila 1848., ali stvari su se kuhale.
Nakon Napoleonovih ratova, kao što ovdje u Austriji posebno dobro znamo, uspostavljen je Metternichov režim.
I tamo ste mogli vidjeti čemu maske zapravo služe.
Naime, ne da bi se zaštitilo od zaraze, nego da bi se zabranilo govor.
Tako je to tada prikazano u crtanom filmu. I tako je bilo i u drugim zemljama.
Bilo je revolucija u Parizu, Briselu, Antverpenu i Varšavi. I to je postalo opasno.
A šta se onda dogodilo? Tada je stigla kuga. Prvo je došla iz Bengala.
Hiljadama godina nije dobila brod, ali onda je iznenada stigao. I onda su ljudi umrli.
I, naravno, samo u velikim gradovima, jer su se revolucije u to vrijeme još uvijek odvijale u velikim gradovima.
I na kraju, španski grip, koji mnogi skeptici koronavirusa i dalje smatraju pravom infekcijom, također nije stvaran.
Ovdje možete vidjeti statistiku o učestalosti gripe u njemačkoj vojsci 1918. godine.
Bila je ljetna epidemija gripe, pri čemu je 6,5 posto vojnika oboljelo.
A za jesensku gripu, to nije bilo ni 2 posto.
A osoba odgovorna za poraz njemačke vojske, Erich Ludendorff, mogla je reći: Izgubili smo samo zbog španskog gripa.
Ne, rekao je: Ljudi su imali malo gripe, ali iznad svega nisu imali krompira i sa sobom su iz kuće
donijeli loše duhove. Zato je njemačka vojska izgubila.
A u novembru 1918. godine gripa je završila. Nije ostalo ništa.
Danas, međutim, možete pročitati u knjigama da je trajalo do 1923. godine.
Ali uzmi stare knjige, to nije ono što oni kažu. Godine 1919. ljudi su imali običnu gripu, koja je bila
tek malo teža jer su ljudi na kraju rata patili i nisu imali čime grijati svoje domove.
Već su ih zaboravili.
Dakle, čak i tada nije bilo novih patogena, nije bilo opasnih patogena.
To su bile okolnosti, u najboljem slučaju. Nije bila nova gripa koja se ovdje pojavila.
Baš onoliko malo koliko je sada.
I zato je napisana studija koja je istraživala ovo za grad Köln, a koja je utvrdila da su građani
Kölna uglavnom saznavali o španskoj gripi iz novina.
Ali ne zbog bolesti niti zbog mrtvih tijela koja bi ležala na svakom uglu ulice.
I to je ono što je gospođa Andersen ranije rekla oštrim riječima, vlastitim riječima.
To je rekao neko koga bih ovdje želio ponovo spomenuti, jer je on Bečlija.
Ivan Illich je predvidio ovaj scenarij s kojim se sada suočavamo još 1975. godine.
Rekao je: "Nova elita naučnih kontrolora želi pretvoriti cijeli svijet u bolničku sobu i njome vladati."
Ovo novo medicinsko sveštenstvo želi odlučiti šta predstavlja bolest, ko je ili može biti bolestan i šta treba učiniti za njih.
Još nije znao ništa o RNK vakcinama ili PCR testovima. Ali je razumio mehanizme.
Zašto? Zato što je Ivan Illich bio katolički svećenik. Imao je interne informacije.
Dakle, sada biste možda željeli znati od mene, koji gleda u prošlost i može predvidjeti budućnost,
šta će ovaj varalica izvući kao sljedeću pandemiju.
Ne mogu ti reći ni šta će izvući iz šešira.
Ali mogu ti reći da će doći kad bude potrebno, ili neće doći uopće, i neće doći ako ne vjerujemo u to.
Dovoljno je da dovoljan broj ljudi ne vjeruje u pandemiju, i 'bez pandemije nema totalitarizma'.
Hvala vam.