"Pandemie přicházejí, když je potřeba. Pandemie nepřijdou, pokud jim nebudeme věřit."
K tomuto závěru dospěl Dr. Gerd Reuther ve své přednášce 13. dubna 2024 na téma "Strašení a vymyšlené krize k řízení světa".
Univerzitní lektor Dr. Gerd Reuther je odborníkem na radiologii, lékařským pedagogem a historikem medicíny.
Kla.TV při této příležitosti odvysílá poučnou a vysoce aktuální přednášku:
Před několika dny WHO opět vyhlásila celosvětový stav nouze.
List Berliner Zeitung přinesl 14.8.24 zprávu:
"WHO si uvědomuje riziko, že by se Mpox mohly po roce 2022 opět rozšířit na mezinárodní úrovni
a stát se zdravotním rizikem v několika zemích.
Vyhlášení stavu nouze má upozornit úřady na celém světě, aby se připravily na možné vypuknutí nákazy."
Jen před několika měsíci byly v "utajení" přijaty nové Mezinárodní zdravotnické předpisy (IHR).
WHO, respektive Tedros osobně, tak získal ještě větší moc nad všemi 194 členskými státy.
Je nová hysterie kolem Mpox dalším manévrem, jak dostat svět pod "diktaturu WHO"?
Jedno je jisté: "V nadcházejících dnech a měsících bude WHO koordinovat celosvětová protiopatření v úzké
spolupráci se všemi postiženými zeměmi ," řekl Tedros.
Proč se celosvětová pandemická pohotovost vyhlašuje právě nyní, není jasné.
Je zřejmé, že stagnující zisky farmaceutických gigantů brzy vyletí nahoru díky posílení průmyslu s vakcínami proti Mpox.
Ernst Wolff píše 15. srpna:
"WHO a SPIEGEL dostávají miliony od Nadace Billa a Melindy Gatesových, která zase
silně investuje do farmaceutického průmyslu."
Abychom zhodnotili současnou situaci, podívejte se dnes s televizí Kla.TV na historii pandemií.
Ano, jsem obzvláště rád, že jsem opět zde ve Vídni.
Koneckonců jsem zde strávil 13 let svého života.
Proto jsem také vděčný panu Hauserovi, že mě přivedl zpět do Vídně.
Protože po tom, co se tu stalo s Coronou, už Vídeň opravdu nebyla lákavá, to je třeba říct.
A já jsem se málem zařekl, že už nikdy nepřekročím hranice Vídně.
Ale přesto jsem to udělal, protože si myslím, že je to prostě velmi, velmi důležité.
Protože pro tuto totalitu, která zde má být nastolena, potřebují další pandemii.
A tato pandemie nesmí být povolena.
A zabránit tomu lze pouze tehdy, když se podíváme do zpětného zrcátka a zjistíme, co se stalo v minulosti.
Jak vypadaly epidemie za posledních 700 let.
Proto jsme s manželkou před rokem napsali tuto brožuru.
A historii epidemie můžete shrnout na 150 stranách, čemuž byste nevěřili.
Protože to samé se děje už 700 let.
Nejde o bakterie a viry. Jde o paniku, o nic jiného.
Pandemie je synonymem pro paniku. Ano, a k této panice potřebujete mrtvé lidi.
Ale samozřejmě nechcete tyto mrtvé lidi ukazovat přímo ze zbožnosti.
Možná také proto, že neexistují. Proto se používají rakve.
A rakve, ty známe všichni z Bergama. O tom nemusím říkat víc.
Myslím, že tam bylo jen 13 rakví, které se hodiny vozily v kruzích.
Celou věc však udělali o několik století dříve.
Podívejte se na obrázek vlevo. Je stejně falešný jako rakve vpravo.
Nebo věříte, že takovou rakev můžete jednoduše nést s celou osobou jako jeden člověk sám?
Proto potřebujete rakve, protože nevíte, jestli uvnitř něco není.
A samozřejmě proto, že rakve nemohou být v pořádku. Po staletí se lidé nepohřbívali v rakvích, protože to bylo příliš drahé.
A také proto, že by rozklad na omezených hřbitovech trval příliš dlouho.
A proto byl tento obraz namalován nejméně o 100 nebo 200 let později a datován tak, jako by zobrazoval situaci v roce 1347.
Jinými slovy, obojí, co zde vidíme, jsou falešné zprávy a nic jiného.
Protože to závisí na tomto strachu. Tento strach má však dvě tváře.
Pro nás, pro většinu lidí, je to strach z levice.
Strach, který nám bere schopnost přemýšlet, který nás nutí hledat ochranu a podřizovat se nabídkám pomoci.
A pak je tu také strach jako příležitost.
Možná poznáváte pána vpravo. To je slavný Warren Buffett.
Jinými slovy, pro menšinu lidstva je tato epidemická panika důvodem k radosti.
Protože, jak řekl, rozšířený strach je vaším přítelem jako investora. Pak totiž můžete provádět výhodné nákupy.
A vždycky se jednalo o výhodné nákupy.
Nejen nyní v Coroně, ale i dříve. [Takže tady je pro Coronu:
Kanadský fyzik Denis Rancourt zde kdysi psal o chudobě versus mrtvých.
A vidíte: Čím chudší obyvatelstvo, tím častěji umíralo. Ne na virus, ale na opatření.
A totéž se stalo už dříve, v letech 1866 a 1871 v Amsterdamu, tady nahoře kvůli neštovicím.
To je počet úmrtí chudých a to je počet úmrtí velmi bohatých.
A tady dole je to celé kvůli choleře, úmrtí chudých, úmrtí bohatých.
Jinými slovy, vždy jste se mohli zbavit části populace, kterou jste už nechtěli, pomocí epidemie.
A především to nebyla jejich vina. A oni nechtějí být obviňováni.
Ke snížení počtu obyvatel tedy nemusíte nutně vést válku. Stačí epidemie.
A samozřejmě pak můžete přesměrovat ekonomiku. Nyní vidíme, co se děje s korunou:
Nové velké projekty, které by dříve nebyly realizovány.
Ale to už dělali i dříve, v případě epidemií, jak vám za chvíli ukážu.
Najednou se ekonomika rozbujela, protože lidé umírali a neměl kdo pracovat.
Byly zahájeny nové velké projekty a někteří lidé byli propuštěni.
Dnes jsou to přísahající, v minulosti to byli kacíři a čarodějnice nebo dokonce Židé, kteří byli jednoduše zabiti,
aby uvolnili místo novým lidem, kteří by ovládli společnost.
Z hrubého přehledu od roku 1347 až do současnosti je patrné, že zde vždy docházelo k nějakým epidemiím.
V tomto epidemickém příběhu jsou však také zvláštní zlomy.
Proč se až do roku 1347 po staletí nevyskytovaly žádné epidemie?
Musíte se divit, že každých osm až deset let dochází k epidemii.
Na konci první světové války v roce 1918 prý vypukla velká epidemie, známá španělská
chřipka, protože mnoho lidí se necítilo dobře.
Měli jsme však také druhou světovou válku.
Proč nedošlo k epidemii na konci druhé světové války, kdy na tom lidé nebyli o nic hůře?
Odpověď může být jediná: Protože jste je v té době zřejmě nemohli použít.
A zde jsou morové události od roku 1347 do roku 1750 a můžete si všimnout, že po prvním velkém třesku v roce 1347, který
byl takový trhavý, pak v době třicetileté války - morových ran přibývalo - a pak najednou mnohem méně morových ran.
Co se mělo stát z lékařského hlediska?
Když se podíváte na sociální podmínky, budete chytřejší.
V roce 1347 se katolická církev skutečně přihlásila ke svému světovému nároku a řekla: Každá duše nám musí být podřízena.
A k tomu byl zapotřebí strach z epidemie. A samozřejmě se zvedl odpor.
Často se o tom mluví jako o selských válkách, které se rozvinuly.
Nebyli to však jen rolníci, kdo se postavil proti jejich vykořisťování a útlaku.
Byli to především občané, kteří v těchto státech žili.
A jak vidíte, epidemie se zvýšily, aby se to dostalo pod kontrolu.
Dokud nakonec nedošlo k významným událostem, jako byla třicetiletá válka.
Pak se situace relativně uklidnila s protireformací a barokní nádherou.
Byly zde postaveny barokní paláce a barokní kostely.
Potřebovali pracovní sílu a měli lidi tak pod kontrolou, že řekli: Nyní se obejdeme bez epidemií.
A ještě něco, co také ukazuje, že tyto epidemie nejsou logickým přírodním jevem, který jsme měli s Covidem, a to, že i
po dlouhé době jsme zde měli velmi rozdílný výskyt v jednotlivých okresech, spolkových zemích nebo státech EU.
Jak je to možné, když se nemoc údajně šíří z člověka na člověka vzduchem?
Pak musí dojít k vyrovnání po velmi krátké době, po několika týdnech nebo měsících; jinými
slovy, výskyt nemocí musí být všude zhruba stejný.
To se však nestalo.
A jediný případ, kdy došlo k nadměrné úmrtnosti - kanadský fyzik Denis Rancourt to kdysi také
simuloval a vypočítal - byl březen, duben 2020.
A to je také objevné.
Nákaza dovezená z Číny se měla objevit v hlavních přístavních a letištních přístavech a odtud se rozšířit.
To se však nestalo.
To byla severní Itálie, to byl Štrasburk, Alsasko, to byla Paříž, to byla oblast kolem Bruselu,
kousek Londýna a to byla oblast Madridu a Barcelony.
Ale ne jinde, kde byla také letiště a přístavy. A proč se to celé stalo?
Protože se nejednalo o infekční příhodu, ale o nadměrnou úmrtnost - jednalo se o úmrtí ze zdravotních důvodů.
Konkrétně Světová zdravotnická organizace vydala doporučení, aby pacienti s podezřením na Covid-19 byli co
nejrychleji ventilováni, což se u starých lidí prakticky rovná vraždě, protože je již nelze odpojit od ventilátoru.
Chlorochin, lék proti malárii, byl předepsán v dávce, která byla skutečně smrtelná.
To, co se zde stalo, byla vražda. To musel vědět každý, kdo to provedl.
V řadě zemí, jak vidíte, v Německu nebo Rakousku to neudělali, ale v těchto zemích ano. Dávali
Remdesivir, který byl naprosto zbytečný a škodlivý.
A co hůř, pacientům, kteří byli zbytečně ventilováni, nebyla podávána antibiotika.
Přestože u každého pacienta na umělé plicní ventilaci vznikne bakteriální infekce i bez těchto antibiotik.
To v zásadě znamená, že v některých regionech byla úmyslně na několik týdnů způsobena úmrtí ze
zdravotních důvodů, aby byla vyvolána potřebná panika.
A když se podíváme do minulosti, do roku 1347, do doby první velké morové epidemie, jsou tam
mapy jako dnes a vidíte, co nemůže být správně.
Ačkoli se rozšíření nemoci zdá být poměrně homogenní, tato nákaza by trvala pět let a celé regiony - jako je dnešní Polsko,
východní Německo, Česká republika, oblast kolem Milána a zde v Pyrenejích - by zůstaly po dobu
pěti let bez nákazy, bez geografických hranic.
To může být jen proto, že se tam lidé nezúčastnili, a to je to, co musíme udělat! Pokud se nezapojí dost lidí, pandemie nebude!
A mezitím studie také docela dobře ukázaly, že tento mor, pokud se vůbec vyskytl - měst bylo poměrně málo -, se
v 95,5 procentech případů odehrál ve vzdálenosti do deseti kilometrů od splavných vodních cest.
A víte, v kolika částech země není žádná splavná vodní cesta.
To znamená, že v mnoha z těchto regionů, kde jsou barevné oblasti zakresleny jen proto, aby se ukázalo,
že to údajně bylo tak špatné, se nestalo vůbec nic.
Pokud tak učiníte, budete muset takové body města.
A pak náš výzkum ukázal, že mnohé z těchto statistik moru byly vymyšlené.
V různých městech se objevují stejné zprávy - pouze se mění název města -, které naznačují, že se tam odehrál mor.
Ale i kdybychom to nebrali v úvahu a podívali se jen na to, že většina Evropy byla venkovská a lidé tehdy
nežili převážně ve velkých městech, ale na venkově, pak by to postihlo jen deset procent obyvatelstva.
O hromadném umírání a hromadných nemocech tedy nemohlo být řeči již v roce 1347, kdy se objevila první
údajně velká morová epidemie. A proč to bylo zapotřebí?
V té době šlo také o restrukturalizaci.
Když se dnes podíváte do učebnice dějepisu, zjistíte, že:
První morová epidemie byla předehrou k renesanci. Stejně jako my nyní zažíváme přelom.
Přesně to udělali. A tehdy byl finanční trh v rukou Židů.
Poté, co byla polovina židovských obcí vyhlazena, již nebyla v rukou Židů, ale místních patricijů, kteří převzali obchod.
A příhodně se mnozí, včetně církevních knížat, zbavili svých dluhů, protože zabili své věřitele.
Reorganizace hospodářství. V té době pocházela většina jemných tkanin ze severní Itálie, ale po roce 1352 už
ne. V manufakturách náhle vznikl německý textilní průmysl.
A katolická církev měla najednou ve městech spoustu půdy a mohla stavět obrovské katedrály. Samozřejmě ne za vlastní peníze.
A vněkterých místech, kde to fungovalo, byla populace o něco lépe zvládnutelná.
Protože pokud někde zemřelo více lidí, bylo to jen v několika velkých městech.
A pak bylo méně nepříjemných lidí.
Podívejme se na další událost, takzvaný anglický pot z roku 1529, velmi zvláštní událost.
Stejně jako ve Wuhanu měla v roce 1529 v hamburském přístavu přistát loď se smrtícím morem.
Podle toho, co se dá rekonstruovat, šlo pravděpodobně o letní chřipku.
Letní chřipka se kupodivu vyskytla jen v některých městech v Německu a Švýcarsku a trochu v Nizozemsku,
nikoli však ve Francii, Polsku nebo České republice.
Historici medicíny dodnes pátrají po původci. Ale nenajdou ho.
Ale když se podíváte na mapu reformace, můžete ji najít.
V roce 1517 jistý Martin Luther reformoval církev a vznikla protestantská církev.
A právě v těchto oblastech města konvertovala k protestantské víře.
Ta téměř shodně odpovídají městům, kde probíhaly anglické poty.
A nedošlo k tomu kvůli infekci, ale kvůli terapii.
V těchto městech bylo lidem řečeno, že musí být uprostřed léta 24 hodin svázáni ve dvou peřinách při teplotě 35 stupňů.
A pak zemřeli. Tehdy se používal hydroxychlorochin.
A bohužel se tehdy mnoho lidí nechalo zastrašit a udělalo to.
A ten článek byl publikován, zajímavé je, že jsme právě v Rakousku, že ho podepsali dva lékárníci z Lince.
Oba lékárníky v Linci se nikdy nepodařilo najít, protože nikdy neexistovali.
Byli to falešní lékárníci, ale stačilo to na zabití několika tisíc lidí.
A co se stalo v Londýně v roce 1665? Byl to velký mor, který si údajně vyžádal 68 000 obětí.
Může být, nemusí být, nechci to soudit. Ale co se stalo o rok později?
Velký požár. Celý Londýn vyhořel - tepelná renovace, která po šoku z moru velmi dobře fungovala.
A co se stalo po barokní přestavbě Londýna? Nikdy se už nevyskytla další morová epidemie. Jaká náhoda.
Nebo se podívejme na rok 1830-31. Ještě nebyl rok 1848, ale už to kvasilo.
Po napoleonských válkách, jak víme zejména u nás v Rakousku, byl nastolen metternichovský režim.
A pak se můžete podívat, k čemu jsou masky vlastně dobré.
Ne proto, aby chránil před infekcí, ale aby zakázal projev.
Tak to tehdy ukazoval jeden kreslený film. A stejné to bylo i v jiných zemích.
V Paříži, Bruselu, Antverpách, Varšavě proběhly revoluce. A to se stalo nebezpečným.
A co následovalo? Pak přišla cholera. Poprvé přišla z Bengálska.
Tisíce let nedostala loď, ale pak najednou přišla. A pak lidé zemřeli.
A samozřejmě jen ve velkých městech, protože revoluce se tehdy ještě odehrávaly ve velkých městech.
A poslední věc, španělská chřipka, kterou i mnozí kritici koruny stále považují za skutečnou infekci, také není skutečná.
Zde se můžete podívat: Tohle jsou statistiky výskytu chřipky v německé armádě v roce 1918.
V létě řádila chřipka, onemocnělo 6,5 procenta vojáků.
A podzimní chřipka, ani ne 2 procenta.
A muž, který byl zodpovědný za porážku německé armády, Erich Ludendorff, mohl říci: Mohl
říci: "Prohráli jsme jen kvůli španělské chřipce.
Ne, řekl: "Lidé měli trochu chřipku, ale především neměli brambory a přinesli si z domova
špatnou náladu. Proto německá armáda prohrála.
V listopadu 1918 chřipka skončila. Nic už nezbylo.
Dnes se však můžete dočíst v knihách, které vydržely až do roku 1923.
Ale ve starých knihách se to nepíše. Lidé měli v roce 1919 normální chřipku, která byla jen o něco těžší,
protože lidé byli na konci války v nouzi a neměli čím topit.
Už na ně zapomněli.
Takže ani tehdy neexistovaly žádné nové patogeny, žádné nebezpečné patogeny.
V nejlepším případě to byly okolnosti. Nebyla to nová chřipka, která se zde vyskytla.
Stejně málo jako teď.
A proto byl napsán článek, který to analyzoval pro město Kolín nad Rýnem, že se obyvatelé Kolína nad
Rýnem o španělské chřipce dozvěděli v podstatě z novin.
Ale ne kvůli nemocem a ne kvůli mrtvým ležícím na každém rohu ulice.
A to je to, co paní Andersenová předtím řekla drastickými slovy.
To řekl někdo, komu bych zde rád vzdal hold, protože je Vídeňák.
Ivan Illich předpověděl scénář, kterému čelíme, již v roce 1975.
Řekl: "Nová elita vědeckých kontrolorů chce z celého světa udělat nemocniční oddělení a vládnout mu.
Tento nový lékařský klérus chce rozhodovat o tom, co je nemoc, kdo je nebo může být nemocný a co by se pro něj mělo udělat."
Nevěděl nic o očkování RNA ani o PCR testech. Znal však mechanismy.
Proč? Protože Ivan Illich byl katolický kněz. Měl zasvěcené informace.
Takže na závěr byste ode mě mohli chtít vědět, že kdo se podívá do minulosti, může předpovědět budoucnost,
co tato hra na skořápky vytáhne jako další pandemii.
Ani já vám nemůžu říct, co vytáhne z klobouku.
Mohu vám však říci, že přijde, až to bude potřeba, nebo až se to nepodaří, a nepřijde, pokud tomu nebudeme věřit.
Stačí, když dostatečně velký počet lidí pandemii nevěří a "bez pandemie není totalita".
Děkuji mnohokrát.