"Pandémie prichádzajú vtedy, keď sú potrebné. Pandémie neprídu, ak im nebudeme veriť."
K tomuto záveru dospel Dr. Gerd Reuther vo svojej prednáške 13. apríla 2024 na tému
"Strašenie a vymyslené krízy na riadenie sveta".
Univerzitný lektor Dr. Gerd Reuther je špecialista na rádiológiu, lekársky pedagóg a historik medicíny.
Televízia Kla.TV pri tejto príležitosti odvysiela poučnú a veľmi aktuálnu prednášku:
Pred niekoľkými dňami WHO opäť vyhlásila celosvetový stav núdze.
Denník Berliner Zeitung 14.8.24 priniesol správu:
"WHO si uvedomuje riziko, že by sa Mpox mohli po roku 2022 opäť rozšíriť na medzinárodnej úrovni a
stať sa zdravotným rizikom vo viacerých krajinách.
Cieľom vyhlásenia núdzového stavu je upozorniť orgány na celom svete, aby sa pripravili na možné vypuknutie choroby."
Len pred niekoľkými mesiacmi boli v "pláštiku a dýke" prijaté nové Medzinárodné zdravotné predpisy (IHR).
WHO alebo Tedros osobne tak získal ešte väčšiu moc nad všetkými 194 členskými štátmi.
Je nová hystéria okolo Mpox ďalším manévrom, ako dostať svet pod "diktatúru WHO"?
Jedno je isté: "V nasledujúcich dňoch a mesiacoch bude WHO koordinovať globálne protiopatrenia v úzkej
spolupráci so všetkými postihnutými krajinami ," povedal Tedros.
Prečo sa práve teraz vyhlasuje celosvetový pandemický stav núdze, nie je jasné.
Je zrejmé, že stagnujúce zisky farmaceutických gigantov sa vďaka posilneniu priemyslu s vakcínami proti Mpox čoskoro zvýšia.
Ernst Wolff píše 15. augusta:
"WHO a SPIEGEL dostávajú milióny od Nadácie Billa a Melindy Gatesovcov, ktorá zase vo veľkej
miere investuje do farmaceutického priemyslu."
Ak chcete zhodnotiť súčasnú situáciu, pozrite sa dnes s televíziou Kla.TV na históriu pandémií.
Áno, som mimoriadne rád, že som opäť tu vo Viedni.
Veď som tu strávil 13 rokov svojho života.
Aj preto som vďačný pánovi Hauserovi, že ma priviedol späť do Viedne.
Pretože po tom, čo sa tu stalo s Coronou, Viedeň už naozaj nebola lákavá, to treba povedať.
A ja som sa takmer zaprisahal, že už nikdy neprekročím hranice Viedne.
Ale aj tak som to urobil, pretože si myslím, že je to jednoducho veľmi, veľmi dôležité.
Pretože na to, aby sa tu zaviedla totalita, potrebujú ďalšiu pandémiu.
A túto pandémiu nesmieme dopustiť.
A tomu sa dá predísť len vtedy, ak sa pozrieme do spätného zrkadla a zistíme, čo sa stalo v minulosti.
Ako vyzerali epidémie za posledných 700 rokov.
A to je dôvod, prečo sme s manželkou pred rokom napísali túto brožúru.
Históriu epidémie môžete zhrnúť na 150 stranách, čomu by ste neverili.
Pretože to isté sa deje už 700 rokov.
Nejde o baktérie a vírusy. Je to o panike, o ničom inom.
Pandémia je synonymom paniky. Áno, a na túto paniku potrebujete mŕtvych ľudí.
Ale samozrejme, že nechcete ukazovať týchto mŕtvych ľudí priamo zo zbožnosti.
Možno aj preto, že neexistujú. Preto sa používajú rakvy.
A rakvy, tie všetci poznáme z Bergama. O tom nemusím hovoriť viac.
Myslím, že tam bolo len 13 truhiel, ktoré sa celé hodiny vozili v kruhu.
Ale oni to celé urobili o niekoľko storočí skôr.
Pozrite sa na obrázok vľavo. Je rovnako falošný ako rakvy vpravo.
Alebo si myslíte, že takúto rakvu môžete jednoducho niesť s celým človekom ako jeden človek sám?
Preto potrebujete rakvy, pretože neviete, či v nich niečo je.
A samozrejme aj preto, že rakvy nemôžu byť správne. Po stáročia sa ľudia nepochovávali v rakvách, pretože to bolo príliš drahé.
A tiež preto, že by sa rozklad na obmedzených cintorínoch udržal príliš dlho.
A preto bol tento obraz namaľovaný najmenej o 100 alebo 200 rokov neskôr a datovaný tak, akoby zobrazoval situáciu v roku 1347.
Inými slovami, oboje, čo tu vidíme, sú falošné správy a nič iné.
Pretože to závisí od tohto strachu. Ale tento strach má dve tváre.
Pre nás, pre väčšinu ľudí, je to strach na ľavej strane.
Strach, ktorý nám berie schopnosť myslieť, ktorý nás núti hľadať ochranu a podriaďovať sa ponukám pomoci.
A potom je tu aj strach ako príležitosť.
Možno poznáte pána napravo. Je to slávny Warren Buffett.
Inými slovami, pre menšinu ľudstva je táto epidemická panika dôvodom na radosť.
Pretože, ako povedal, rozšírený strach je váš priateľ ako investor. Pretože potom môžete robiť výhodné nákupy.
A vždy to boli výhodné nákupy.
Nielen teraz v Corone, ale aj predtým. [Takže tu je pre Coronu:
Kanadský fyzik Denis Rancourt tu raz písal o chudobe a mŕtvych.
A vidíte: Čím chudobnejšia populácia, tým častejšie umierala. Nie na vírus, ale na opatrenia.
To isté sa stalo aj predtým, v rokoch 1866 a 1871 v Amsterdame, tu hore kvôli kiahňam.
Toto je počet úmrtí chudobných a toto je počet úmrtí veľmi bohatých.
A tu dole, celá tá vec s cholerou, úmrtia chudobných, úmrtia bohatých.
Inými slovami, vždy ste sa mohli zbaviť časti populácie, ktorú ste už nechceli, pomocou epidémie.
A predovšetkým to nebola ich vina. A oni nechcú byť obviňovaní.
Takže na zníženie počtu obyvateľov nemusíte nevyhnutne viesť vojnu. Stačí epidémia.
A samozrejme môžete potom presmerovať ekonomiku. Teraz vidíme, čo sa deje s korunou:
Nové veľké projekty, ktoré by sa predtým nikdy nerealizovali.
Ale robili to aj predtým, v prípade epidémií, ako vám o chvíľu ukážem.
Zrazu sa ekonomika rozbúrila, pretože ľudia umierali a nemal kto pracovať.
Začali sa nové veľké projekty a niektorí ľudia boli prepustení.
Dnes sú to prísažní, v minulosti to boli kacíri a čarodejnice alebo dokonca Židia, ktorí boli jednoducho zabití,
aby uvoľnili miesto novým ľuďom, ktorí ovládli spoločnosť.
A z hrubého prehľadu od roku 1347 až po súčasnosť vidíte, že tu vždy dochádzalo k nejakým epidémiám.
V tomto epidemickom príbehu sú však aj zvláštne zlomy.
Konkrétne, prečo až do roku 1347 neboli po celé stáročia žiadne epidémie?
Musíte sa čudovať, že každých osem až desať rokov sa vyskytla epidémia.
A hovorí sa, že v roku 1918 na konci prvej svetovej vojny sa vyskytla veľká epidémia, známa
španielska chrípka, pretože mnohí ľudia sa necítili dobre.
Ale mali sme aj druhú svetovú vojnu.
Prečo sa na konci druhej svetovej vojny, keď na tom ľudia neboli o nič horšie, nevyskytla žiadna epidémia?
Odpoveď môže byť len: Pretože ste ich v tom čase zrejme nemohli použiť.
A tu sú morové udalosti od roku 1347 do roku 1750 a môžete vidieť, že po prvom veľkom výbuchu v roku 1347, táto
nerovnomernosť, potom v čase tridsaťročnej vojny - bolo viac a viac moru - a potom zrazu oveľa menej moru.
Čo sa malo stať z lekárskeho hľadiska?
Keď sa pozriete na sociálne podmienky, budete múdrejší.
V roku 1347 sa katolícka cirkev skutočne prihlásila k svojmu svetovému nároku a povedala: Každá duša sa nám musí podriadiť.
A na to bol potrebný strach z epidémie. A samozrejme, bol tu odpor.
Často sa to označuje ako roľnícke vojny, ktoré vznikli.
Neboli to však len roľníci, ktorí sa postavili proti ich vykorisťovaniu a útlaku.
Boli to predovšetkým občania, ktorí v týchto štátoch žili.
A vidíte, epidémie sa zvýšili, aby sa to dostalo pod kontrolu.
Až kým nakoniec nedošlo k takým významným udalostiam, ako bola tridsaťročná vojna.
A potom sa situácia relatívne upokojila s protireformáciou a barokovou nádherou.
Boli tu postavené barokové paláce a barokové kostoly.
Potrebovali pracovnú silu a mali ľudí tak pod kontrolou, že si povedali: Teraz sa zaobídeme bez epidémií.
A ešte niečo, čo tiež svedčí o tom, že tieto epidémie nie sú logickým prírodným javom, ktorý sme mali s Covidom, a to,
že aj po dlhom čase sme tu mali veľmi odlišný výskyt v jednotlivých okresoch, spolkových krajinách alebo štátoch EÚ.
Ako je to možné, keď sa choroba údajne šíri z človeka na človeka vzduchom?
Potom musí dôjsť k vyrovnaniu po veľmi krátkom čase, po niekoľkých týždňoch alebo mesiacoch; inými
slovami, výskyt chorôb musí byť všade približne rovnaký.
To však nebol tento prípad.
A jediný prípad, keď došlo k nadmernej úmrtnosti - kanadský fyzik Denis Rancourt to raz
simuloval a vypočítal - bol v marci, apríli 2020.
A aj to je objavné.
V skutočnosti sa choroba dovezená z Číny mala objaviť v hlavných prístavoch a na letiskách a odtiaľ sa šíriť ďalej.
To však nebol tento prípad.
To bolo severné Taliansko, to bol Štrasburg, Alsasko, to bol Paríž, to bola oblasť okolo Bruselu,
kúsok Londýna a to bola oblasť Madridu a Barcelony.
Ale nie inde, kde boli aj letiská a prístavy. A prečo sa to celé stalo?
Pretože nešlo o infekčnú udalosť, ale o nadmernú úmrtnosť - išlo o úmrtie zo zdravotných dôvodov.
Svetová zdravotnícka organizácia totiž vydala odporúčanie, aby pacienti s podozrením na Covid-19 boli čo
najrýchlejšie ventilovaní, čo sa u starých ľudí prakticky rovná vražde, pretože ich už nemožno odpojiť od ventilátora.
Chlorochín, liek proti malárii, bol predpísaný v dávke, ktorá bola skutočne smrteľná.
To, čo sa tu stalo, bola vražda. Každý, kto to vykonal, to musel vedieť.
Ako vidíte, v mnohých krajinách, napríklad v Nemecku alebo Rakúsku, to nerobili, ale v týchto krajinách áno.
Dávali Remdesivir, ktorý bol úplne zbytočný a škodlivý.
A čo je ešte horšie, pacientom, ktorí boli zbytočne ventilovaní, neboli podávané antibiotiká.
Hoci sa u každého pacienta na umelej pľúcnej ventilácii vyvinie bakteriálna infekcia aj bez týchto antibiotík.
To v zásade znamená, že v niektorých regiónoch bola úmyselne na niekoľko týždňov spôsobená smrť zo
zdravotných dôvodov, aby sa vyvolala potrebná panika.
A ak sa pozrieme späť, do roku 1347, do prvej veľkej morovej epidémie, tak tam sú
mapy ako dnes a vidíte, čo nemôže byť správne.
Hoci sa zdá, že rozšírenie choroby bolo pomerne homogénne, táto nákaza trvala päť rokov a celé regióny - ako napríklad dnešné
Poľsko, východné Nemecko, Česká republika, oblasť okolo Milána a tu v Pyrenejách - zostali
bez geografických hraníc päť rokov bez nákazy.
To môže byť len preto, že sa tam ľudia nezúčastnili, a to musíme urobiť! Ak sa nezapojí dosť ľudí, pandémia nebude!
A medzitým štúdie tiež celkom dobre dokázali, že tento mor, ak sa vôbec vyskytol - bolo len relatívne málo miest -
95,5 percenta prípadov sa odohralo vo vzdialenosti do desiatich kilometrov od splavných vodných ciest.
A viete, koľko častí krajiny nemá splavnú vodnú cestu.
To znamená, že v mnohých z týchto regiónov, kde sú farebné oblasti nakreslené len preto, aby sa
ukázalo, že to údajne bolo také zlé, sa nestalo vôbec nič.
Ak áno, musíte si vytvoriť takéto mestské body.
A potom náš výskum ukázal, že mnohé z týchto štatistík o morových epidémiách boli vymyslené.
V rôznych mestách sa objavujú rovnaké správy - len názov mesta bol zmenený -, ktoré naznačujú, že tam došlo k moru.
Ale aj keby ste to nerobili a pozreli sa len na skutočnosť, že väčšina Európy bola vidiecka a vtedy ľudia nežili
prevažne vo veľkých mestách, ale na vidieku - potom by to vôbec postihlo len desať percent obyvateľstva.
O masovej smrti a masových chorobách teda nemohlo byť reči už v roku 1347, keď sa vyskytla prvá
údajne veľká morová epidémia. A prečo to bolo potrebné?
V tom čase išlo aj o reštrukturalizáciu.
Ak sa dnes pozriete do učebnice dejepisu, píše sa tam:
Prvá morová epidémia bola predohrou k renesancii. Rovnako ako my teraz zažívame zlom.
To je to, čo urobili. A vtedy bol finančný trh v rukách Židov.
Po vyhladení polovice židovských obcí už nebola v rukách Židov, ale miestnych patricijov, ktorí prevzali obchod.
Mnohí, vrátane cirkevných kniežat, sa zbavili svojich dlhov, pretože zabili svojich veriteľov.
Reorganizácia hospodárstva. V tom čase pochádzala väčšina jemných tkanín zo severného Talianska, ale nie po roku
1352. V manufaktúrach zrazu vznikol nemecký textilný priemysel.
A katolícka cirkev mala zrazu v mestách veľa pôdy a mohla stavať obrovské katedrály. Samozrejme, nie z vlastných peňazí.
A na niektorých miestach, kde to fungovalo, bola populácia o niečo lepšie zvládnuteľná.
Pretože ak niekde zomrelo viac ľudí, bolo to len v niekoľkých veľkých mestách.
A potom bolo menej nepríjemných ľudí.
Pozrime sa na ďalšiu udalosť, takzvaný anglický pot z roku 1529, veľmi zvláštnu udalosť.
Podobne ako vo Wuhane, aj v hamburskom prístave v roku 1529 pristála loď so smrteľnou nákazou.
Podľa toho, čo sa dá zrekonštruovať, išlo pravdepodobne o letnú chrípku.
Je zvláštne, že letná chrípka sa vyskytla len v niektorých mestách v Nemecku a Švajčiarsku a trochu v
Holandsku, ale nie vo Francúzsku, Poľsku alebo Českej republike.
Lekárski historici dodnes pátrajú po pôvodcovi ochorenia. Ale nenájdu ho.
Ale môžete ho nájsť, ak sa pozriete na mapu reformácie.
V roku 1517 istý Martin Luther reformoval cirkev a vznikla protestantská cirkev.
A práve v týchto oblastiach mestá konvertovali na protestantskú vieru.
Tieto mestá sa takmer zhodujú s mestami, v ktorých sa potil Angličan.
A nestalo sa to kvôli infekcii, ale kvôli liečbe.
V týchto mestách bolo ľuďom povedané, že musia byť 24 hodín zviazaní v dvoch perinách pri teplote 35 stupňov uprostred leta.
A potom zomreli. V tom čase sa používal hydroxychlorochín.
A bohužiaľ, veľa ľudí sa vtedy nechalo zastrašiť a urobilo to.
A tento dokument bol publikovaný, čo je zaujímavé, pretože sme práve v Rakúsku, podpísali ho dvaja lekárnici z Linzu.
Dvoch lekárnikov v Linzi sa im nikdy nepodarilo nájsť, pretože nikdy neexistovali.
Boli to falošní lekárnici, ale stačilo to na zabitie niekoľkých tisícok ľudí.
A čo sa stalo v Londýne v roku 1665? Vyskytol sa veľký mor, ktorý si údajne vyžiadal 68 000 obetí.
Môže byť, nemusí byť, nechcem to posudzovať. Ale čo sa stalo o rok neskôr?
Veľký požiar. Celý Londýn zhorel - tepelná renovácia, ktorá po šoku z moru fungovala veľmi dobre.
A čo sa stalo po barokovej rekonštrukcii Londýna? Nikdy sa už nevyskytla ďalšia morová epidémia. Aká to náhoda.
Alebo sa pozrime na rok 1830-31. Ešte nebol rok 1848, ale už to kvasilo.
Po napoleonských vojnách, ako to v Rakúsku dobre poznáme, bol nastolený Metternichov režim.
A potom by ste mohli zistiť, na čo sú masky vlastne dobré.
Nie na ochranu pred infekciou, ale na zákaz prejavu.
Takto to vtedy ukazoval jeden kreslený film. A rovnaké to bolo aj v iných krajinách.
V Paríži, Bruseli, Antverpách, Varšave boli revolúcie. A to sa stalo nebezpečným.
A čo nasledovalo potom? Potom prišla cholera. Prvýkrát prišla z Bengálska.
Tisíce rokov nedostala loď, ale potom zrazu prišla. A potom ľudia zomreli.
Samozrejme, len vo veľkých mestách, pretože revolúcie sa vtedy ešte odohrávali vo veľkých mestách.
A posledná vec, španielska chrípka, ktorú mnohí kritici koruny stále považujú za skutočnú infekciu, tiež nie je skutočná.
Môžete si to pozrieť tu: Toto sú štatistiky o výskyte chrípky v nemeckej armáde v roku 1918.
V lete bola chrípka, ochorelo 6,5 percenta vojakov.
A jesenná chrípka, ani nie 2 percentá.
A muž, ktorý bol zodpovedný za porážku nemeckej armády, Erich Ludendorff, mohol povedať:
Prehrali sme len kvôli španielskej chrípke.
Nie, povedal: "Ľudia mali trochu chrípky, ale predovšetkým nemali žiadne zemiaky a z domu si
priniesli zlú náladu. Preto nemecká armáda prehrala.
V novembri 1918 sa chrípka skončila. Už nebolo ničoho.
Dnes si však môžete prečítať v knihách, ktoré vydržali až do roku 1923.
Ale vezmite si staré knihy, tam sa to nepíše. Ľudia mali v roku 1919 túto normálnu chrípku, ktorá bola len o niečo ťažšia,
pretože ľudia boli na konci vojny v núdzi a nemali čím kúriť.
Už na nich zabudli.
Takže ani vtedy neexistovali žiadne nové patogény, žiadne nebezpečné patogény.
V najlepšom prípade to boli okolnosti. Nebola to nová chrípka, ktorá sa tu vyskytla.
Rovnako málo ako teraz.
A preto bol napísaný dokument, ktorý to analyzoval pre mesto Kolín nad Rýnom, že obyvatelia Kolína nad Rýnom
sa v podstate dozvedeli o španielskej chrípke z novín.
Ale nie prostredníctvom chorôb a nie prostredníctvom mŕtvych, ktorí ležia na každom rohu ulice.
A to je to, čo pani Andersenová predtým povedala drastickými slovami.
To povedal niekto, komu by som tu chcel vzdať hold, pretože je Viedenčan.
Ivan Illich predpovedal scenár, ktorému čelíme, už v roku 1975.
Povedal: "Nová elita vedeckých kontrolórov chce premeniť celý svet na nemocničné oddelenie a vládnuť mu.
Tento nový lekársky klérus chce rozhodovať o tom, čo je choroba, kto je alebo môže byť chorý a čo by sa pre neho malo urobiť."
Nevedel nič o očkovaní RNA a o testoch PCR. Poznal však mechanizmy.
Prečo? Pretože Ivan Illich bol katolíckym kňazom. Mal dôverné informácie.
Takže na záver by ste odo mňa mohli chcieť vedieť, že kto sa pozerá do minulosti, môže predpovedať budúcnosť,
čo táto hra na škrupiny vytiahne ako ďalšiu pandémiu.
Ani ja vám neviem povedať, čo vytiahne z klobúka.
Ale môžem vám povedať, že príde, keď to bude potrebné, alebo keď sa to nepodarí, a nepríde, ak tomu nebudeme veriť.
Stačí, ak dostatočne veľký počet ľudí neverí pandémii a "bez pandémie niet totality".
Veľmi pekne vám ďakujem.