Bună ziua, sunt Karina din Torgau.
Poate vă amintiți această fotografie din cartea de istorie.
Acesta arată soldați ruși și americani dându-și mâna pe Elba în Torgau în aprilie 1945.
Aceasta a făcut înconjurul lumii la acea vreme și a simbolizat sfârșitul celui de-al Doilea Război Mondial.
Ca copil în RDG, l-am văzut pe Joe Polowski și pe alți veterani de război trăind aici, deoarece exista o cultură a comemorării.
[Eu personal cred că fiecare ființă umană poartă în ea demnitatea divinului.
De aceea nu-mi plac crimele și propaganda incalificabilă care ne învrăjbește unii împotriva altora.
Rezist așteptărilor de a lua atitudine.
Pentru că în fiecare război mor fii și tați de ambele părți, dar niciodată cei care sunt responsabili pentru război.
Întâlnirea de pe Elba a avut loc acum mai puțin de 80 de ani, iar ministrul Apărării Pistorius bate din nou toba războiului.
El a spus: "Trebuie să fim pregătiți de război până în 2029".
Îl citez pe fostul ministru Gabriel: "Trebuie să îi trimitem un semnal clar lui Putin:
opriți acest război - sau îl vom duce la voi."
Așa că mă întreb: cine suntem "noi"?
Gabriel și Pistorius cu siguranță nu.
Este mai probabil să fie soțul meu și fiii mei.
Aceasta este ceea ce mă motivează, deoarece cunosc evenimentele războiului și sfârșitul
războiului din relatările bunicilor și rudelor mele.
Iată câteva exemple:
Unchiul meu a fost înrolat în Wehrmacht la vârsta de 17 ani.
Împotriva voinței sale, deoarece își terminase ucenicia și dorea să preia moara tatălui său.
A murit la vârsta de 19 ani în captivitate în Rusia.
Mama mea și-a amintit întotdeauna că plângea când ieșea din curte în uniformă, cu lacrimi în ochi.
Nu s-au mai văzut niciodată și ea nu a aflat niciodată unde a fost îngropat.
Ea însăși a stat în poala unui ofițer rus când era mică, spre sfârșitul războiului.
Numele ei era "Irene" și îi plăcea foarte mult pentru că îi amintea de fiica lui de
acasă, "Irena", de care îi era foarte dor.
Avea amintiri plăcute despre el.
În același timp, sora ei mai mare (mătușa mea) s-a ascuns zile întregi după o grămadă de lemne din pod de soldații
armatei sovietice care au comis violuri oribile în satul ei.
Soldații continuau să ia lemne chiar din această grămadă, în timp ce ea încerca să adune lemne noi din spate.
La peste 80 de ani, ea mi-a spus: "Acolo am învățat să mă rog!"
Și mi-a descris numeroase crime de război care au fost comise de toate părțile beligerante fără excepție.
Filozoful grec Antisthenes avea probabil dreptate atunci când scria: "Războiul face
mai mulți oameni răi decât îi îndepărtează".
Mama mi-a povestit, de asemenea, că cerul a strălucit în roșu atunci când Dresda a fost bombardată, lucru pe care
familia ei încă îl mai poate vedea în orașul învecinat Torgau.
Tatăl meu își amintea sunetul împușcăturilor care aveau loc aici, în Torgau, în fiecare dimineață.
Soldații germani care au refuzat ordinele au fost printre cei executați în Torgau.
A fost probabil perioada 1943-1945, când Curtea Marțială Imperială a fost mutată de la Berlin la Fortul Zinna din Torgau.
Tatăl meu avea în jur de 13 ani la acea vreme.
Bunicul meu a fost recrutat pentru prima dată în Volkssturm din cauza unui accident.
A fost luat prizonier de americani în Limburg an der Lahn.
Când s-a întors, cântărea încă 54 de kilograme și avea aproximativ 1,80 metri înălțime.
Și-a găsit soția, pe care o lăsase blondă, cu părul cărunt.
Faptul că noi, germanii, am învățat din cele două războaie mondiale și că a existat un fel de cultură a
memoriei în fosta RDG este ceea ce îi determină astăzi pe oamenii din Torgau să lucreze pentru pace.
Chiar dacă sună utopic și poate că nu a funcționat niciodată în istorie, visez că într-o zi nu vor mai exista războaie pentru
că noi, oamenii, refuzăm să fim dușmani unii pentru alții.
Suntem o familie umană, un mare organism uman.
Și fac apel la toate mamele din lume: rupeți ordinele de convocare!
[Fac apel la toți bărbații din lume: când încep să bată din nou tobele de război, nu plecați!
Poate le veți scrie acum pentru a le spune că nu veți concura.
[Și fac apel la fiecare dintre voi: Nu vă permiteți să fiți incitați împotriva altor popoare!
[Nu ascultați de minciunile și propaganda lor, ci de inima voastră!