"Aceasta este cea mai mare crimă medicală din toate timpurile. Un dezastru umanitar de proporții fără precedent."
"Nimeni nu te va ierta pentru asta."
"Vă rugăm să părăsiți imediat această zonă!"
"Noi suntem poporul! Noi suntem poporul!"
"Aveți o mască la dumneavoastră? Vă rog să o puneți, altfel părăsiți piața!"
"Vaccinurile sunt mai mult sau mai puțin lipsite de efecte secundare."
"În cartierul meu, nouă oameni au murit într-o singură zi după ce au fost vaccinați în căminul nostru."
"Medicii care vaccinează acum vor trebui să răspundă cu toții pentru acțiunile lor. Și în fața lui Dumnezeu, cel mai târziu."
"Nu avem un virus ucigaș aici.
Aici nu avem o pandemie medicală, avem o pandemie criminală."
"În acest moment, ne confruntăm cu adevărat cu tirania celor nevaccinați."
"Acum, luați măsuri consistente împotriva celor care neagă existența coronavirusului și a militanților anti-vaccinare."
"Avem o democrație de apărat aici."
"Ororile erei corona. Pentru unii sunt adânci, pentru alții par să fi trecut.
Dar pentru acei medici care au rezistat cu curaj în era măștilor și a vaccinărilor pentru a salva și
proteja oamenii, este departe de a se fi terminat.
Dimpotrivă, departe de ochii publicului, ei sunt încă vânați, hăituiți și ostracizați de
un sistem răzbunător, nemilos și copleșitor.
Un sistem care nu iartă faptul că rezistența împotriva minciunilor corona a fost posibilă în mare parte
datorită acestor medici, până când atacul asupra umanității a putut fi respins de noi toți împreună.
Dacă următorul atac asupra oamenilor de către regimul globalist, care devine din ce în ce mai ofensiv pe zi ce trece, dacă
acest următor atac va fi deturnat prin calea sănătății, atunci disidenții vor sta în calea guvernului mondial dorit.
Și, în special, în calea medicilor care nu urmează ordinele politicii, armatei și industriei farmaceutice,
ci doresc să rămână un scut protector pentru pacienți în conformitate cu jurământul lui Hipocrate.
Acesta este motivul pentru care medicii noștri eroi vor fi acum distruși în tăcere, departe de ochii publicului.
Acoperiți în tăcere de mass-media, acești oameni curajoși urmează să fie pedepsiți, ruinați economic și social și apoi uitați.
Dar noi nu i-am uitat.
Am vizitat cincisprezece dintre acești oameni curajoși în numele tuturor celorlalți care nu au cooperat cu regimul coronavirus.
În Germania, Austria, Elveția și chiar Tanzania.
Pentru că lumea trebuie să știe despre soarta doctorilor curajoși.
Arătăm cum acești eroi tăcuți sunt hărțuiți, intimidați și persecutați de sistem până în prezent."
"În termen de două săptămâni de la începerea vaccinării, au fost raportate decese în case.
Da, asta a fost în ianuarie 2021 și am plâns. Doamne, da.
Știam că nu puteam face o greșeală.
Dar habar nu aveam că se va agrava atât de repede.
Numele meu este Sucharit Bhakdi. Sunt specializat în microbiologie și epidemiologia bolilor infecțioase."
"Când a început totul, am știut, am știut cu un an înainte că așa ceva va urma.
[Numele meu este Heinrich Habig. Sunt medic generalist, doctor în naturopatie, acupunctură și terapie manuală."
"De fapt, mi-am dat seama destul de devreme că nu era vorba despre sănătatea populației, ci că exista o intenție în spatele
ei și că această intenție includea nu numai punerea în aplicare a anumitor, aș spune, iluzii în rândul
populației, ci și construirea unor imagini inamice.
[Numele meu este Thomas Külken. Sunt medic generalist și sunt specializat în medicina antroposofică."
"Presa l-a prezentat ca pe un virus ucigaș. Așa că a trebuit să fii atent la început.
Nu aș fi putut ști mai bine.
Nu puteam decât să bănuiesc că ceva nu este în regulă din cauza pregătirii mele în infectiologie, epidemiologie și a cursului
de vaccinare Ehrengut, pe care încă îl țin cu onoare în Hamburg.
Mă simt obligat față de pacienți. Orientările în acest sens au fost stabilite de însuși Hipocrate.
Și nu-mi pot imagina că brusc, în 2020, sub influența OMS, acest jurământ, acest jurământ de
angajament medical față de pacienți, poate fi încălcat.
Numele meu este Gerald Kienecker. Sunt specialist în oftalmologie.
Am pregătire suplimentară în patologie, medicină internă și medicină intensivă."
"60% dintre medici au fost convinși că măsurile au fost corecte.
Așa că am putut să mă uit la colegii mei și apoi m-am întrebat de ce participă atât de mulți oameni?
[Numele meu este Dr. Walter Weber.
Sunt medic internist în Hamburg, specializat în medicina psihosomatică și tratamentul
cancerului și sunt medic autorizat de 53 de ani."
"Mi-a fost clar de la început, și din cauza experiențelor mele din clinică cu colegi care uneori se prăbușeau din cauza
respirației sub mască, că masca prezintă un risc pentru sănătate.
Și chiar și în 2020, la începutul pandemiei, nu exista nicio dovadă că măștile ar putea
proteja în vreun fel împotriva bolilor virale.
Numele meu este Wolfgang Urmetzer, sunt specialist în anestezie cu calificări suplimentare în
acupunctură, naturopatie și medicină tradițională chineză."
"A funcționat doar pentru că oamenii erau în psihoza lor de masă.
Pentru că mass-media pur și simplu a fost de acord cu asta. Nu ar fi funcționat fără media.
Fără acest... acest bombardament, fără toate acestea... chiar și în revistele medicale, în
revistele de specialitate, ce prostii au scris!
Nu ți-ai fi putut permite să faci asta cu cinci ani înainte. Toată lumea ar fi întrebat dacă mai ai?
"La început, am primit o mulțime de... Am primit un număr incredibil de e-mailuri ca răspuns la aceste prime videoclipuri,
cu oameni care îmi mulțumeau pentru că i-am scos din frica lor și îmi spuneau cât de important era ceea ce făceam.
Și au existat o mulțime de videoclipuri care spuneau că ai putea fi curajos.
Și am spus, de ce sunt eu curajos? Sunt doar un specialist ORL.
Un specialist ORL este un expert în răceala comună, pentru că asta este meseria noastră.
Și știm totul despre coronavirusuri. Deci, în această privință, mi-am format o opinie.
Încerc să îi liniștesc pe oameni, sunt medic de urgență și nu trebuie să fiu curajos pentru a face asta.
Numele meu este Dr. Bodo Schiffmann, specialist în medicina urechii, nasului și gâtului și în medicina de urgență."
"Am fost întotdeauna o persoană critică.
Așadar, dacă ceva este dictat de sus fără argumente, mi se pare dificil să mă adaptez, nu fac asta din principiu.
Și întotdeauna am știut că, dacă ceva este vândut cu teamă și panică, fără niciun argument real, atunci ceva nu este în regulă.
Numele meu este Ronald Weikl.
Sunt ginecolog și medic generalist specializat în naturopatie și sunt co-fondator și vicepreședinte al MWGFD,
Societatea Medicilor și Oamenilor de Știință pentru Sănătate, Libertate și Democrație."
"Așa că am fost defăimați și incriminați dintr-o dată și s-a ajuns la punctul în care noi, medicii, am
fost pur și simplu tratați ca niște teroriști serioși.
Cea în care ușile de la intrare au fost aruncate în aer, iar medicii au fost aruncați pe
podea și încătușați la spate în fața copiilor lor.
Da, aceasta este chestia, pentru că se presupune că am emis certificate de sănătate false în conformitate cu
secțiunea 278 din Codul penal sau cum se numește acesta.
Numele meu este Rolf Kron, sunt medic generalist și homeopat."
"Am încercat să informez imediat politicienii, jurnaliștii și colegii medici despre toate aceste erori din
această poveste corona și nu am primit niciodată un răspuns.
Nici măcar un răspuns de genul: "Thomas, ești nebun" sau ceva de genul acesta, pur și simplu niciun răspuns.
Asta a fost foarte înfricoșător.
Și apoi îmi dau seama că în arestarea mea au fost implicați doi avocați, atât calomniatorul, cât și primarul cantonului Aargau,
adică avocați, au crezut că știu mai multe despre coronavirus decât mine, ca medic cu un doctorat în imunologie și virologie.
Adică, asta cam spune totul, nu-i așa?
Așadar, și de aceea toată chestia asta m-a energizat.
Nu am de gând să mă las doborât de doi profani pompoși care habar nu au despre ce vorbesc, despre ce este Corona.
Nu sunt genul de persoană care trebuie să aibă dreptate. Ei fac parte din parlamente și așa mai departe.
Dar dacă am dreptate, atunci îmi voi apăra drepturile.
Și, mai presus de toate, a fost vorba despre populație, despre informarea populației.
Și nu a fost doar o chestiune banală, a fost o chestiune de viață și de moarte.
Numele meu este Thomas Binder, sunt cardiolog și internist și am un doctorat în imunologie și virusologie."
"Totul a fost un nonsens, inclusiv închiderea bătrânilor în căminele de bătrâni și interzicerea accesului vizitatorilor,
lăsându-i să moară singuri și fără vizitatori și, mai presus de toate, afectarea copiilor și luni
întregi de izolare, închiderea creșelor și a școlilor.
Am tratat și am experimentat atât de mulți copii care au devenit grav deprimați în această perioadă, care au avut coșmaruri, care
au avut tulburări de somn, care au dezvoltat tulburări de alimentație, care fie au mâncat mult, fie nu au mâncat deloc,
care au petrecut ore întregi doar jucându-se pe telefoanele lor mobile sau pe computere sau pe consolele de jocuri.
Au spus că nu mai vor să trăiască, deoarece pentru unii copii aceste măsuri reprezintă jumătate din viața lor.
A fost o nebunie și am spus că nu pot să tac despre asta.
Numele meu este Dr. Carola Javid-Kistel, sunt doctor în homeopatie."
"Am observat că cabinetul meu a fost brusc gol atunci când a lovit pandemia, iar spitalul cantonal, unde
trebuia să îmi desfășor serviciile, serviciile de urgență de la acea vreme, a fost brusc complet gol.
Spitalul era gol, am fost trimiși acasă, nici măcar nu aveam voie să ne prezentăm la serviciu pentru că asta ar fi costat spitalul
cantonal bani și nu-mi pot înțelege deloc colegii medici.
Există alți 70 de colegi medici de familie care lucrează în această rotație și doar cinci au îndrăznit
să semneze scrisoarea pe care am scris-o ministrului elvețian al sănătății la acea vreme.
Zece oameni mi-au spus că sunt nebun, că ceea ce fac este periculos, iar asta m-a determinat să mă alătur
rezistenței, în sensul că am spus că nu voi participa și că datoria mea de medic este să ridic vocea.
Numele meu este Andreas Heisler, sunt specialist în medicină generală și internă și lucrez ca
medic de familie în propriul cabinet de 20 de ani."
"A început o adevărată vânătoare de medici care refuzau să cedeze.
Așa a fost inițial căutarea aici sub acuzația pur și simplu fictivă: eliberarea de certificate fără examinare.
Apoi s-au uitat la dosarele de aici, au văzut că erau toate aici, că declarațiile erau documentate.
Pacienții care au fost aici și au avut un certificat de la mine au fost, de asemenea, întrebați ulterior dacă au fost în cabinet,
de ce au fost în cabinet, de ce nu au cerut un certificat de la medicul lor de familie, dar mai departe, în Staufen.
Așa că au ajuns cu adevărat la capăt și știu indirect, prin intermediul poliției, că în urma acestei
cercetări urmărirea penală ar trebui de fapt să fie abandonată.
Apoi, un profesor care verifică certificatele elevilor și colegilor de la școala sa m-a raportat.
Și pur și simplu a declarat poliției că a văzut certificatele, dar proprietarii acestor certificate nu erau deloc bolnavi.
Chiar trebuie să spuneți că această audiere a fost absurdă de la A la Z în toate situațiile, până la faptul că
judecătorul a fost atât de părtinitor, atât de panicat de virus.
A trebuit să - deși măștile nu mai erau obligatorii în sala de judecată, în întreaga clădire a instanței - măștile FFP2 și
dovada au fost solicitate special pentru acest proces, și a existat o ventilație constantă, iar atunci când
am spus ceva care a supărat-o, ea și-a igienizat întotdeauna mâinile și ... așa că a fost bizar."
"În esență, pregătisem deja dosarele cu certificate de mască, adică de la pacienții care au venit doar datorită certificatelor
de mască, pentru o astfel de situație, dar am fost totuși surprinși că acest raid a avut loc într-un stadiu relativ târziu.
Desigur, acest lucru înseamnă, de asemenea, că veți avea câteva nopți nedormite până când vă veți împăca cu situația într-o
oarecare măsură, apoi veți ști că ceva este iminent, că se efectuează investigații, că
trebuie să țineți cont de procedurile penale."
"Am fost sunat de oameni, domnule Kienecker, ar trebui să mă vaccinez?
Am strigat prin telefon: Nu!
Un nu cu consecințe. Executivul a venit și a dat totul peste cap.
Claudia Schöne, partenera lui Kienecker, a trecut și ea prin momente cumplite.
S-a întâmplat ca această percheziție domiciliară sau intruziune, raidul în cabinetul meu să nu fie autorizat de niciun judecător.
I-am întrebat pe fiecare dintre acești ofițeri de ordine publică, erau patru, precum și pe
ofițerii de poliție, despre ordinul judecătoresc.
Toți au refuzat să își spună numele sau să își arate actele de identitate.
Așa că știau în primul rând că fac ceva greșit.
În cele din urmă, mărturisirea unuia dintre ei, care a vorbit, a ieșit la iveală și a spus că au venit din partea
șefului departamentului de sănătate pentru a verifica lucrurile.
Oricine cunoaște sloganurile din astfel de sisteme autoritare știe ce înseamnă asta.
Asta înseamnă agresivitate, asta înseamnă să devii violent, asta înseamnă să devii foarte drastic.
Toți oamenii te căutau în mod constant, apropiindu-se de tine, așa că mereu căutau un fel de contact fizic.
Asta înseamnă că ar trebui să ripostezi. Da? Așa. Asta a fost provocare pură.
Căutau un motiv să se lupte. Apoi, deodată, am auzit un strigăt de ajutor, Gerald, Gerald, da?
Apoi m-am uitat pe ușa din spate a cabinetului de consultații și am văzut o siluetă neagră, uriașă, alergând după
Claudia cu pumnul ridicat în sus, cu pumnul ridicat să lovească.
Vă rugăm să rămâneți înapoi!
Alo? Gerald? Alo, Gerald? Acesta este biroul de ordine publică.
Te rog să pleci, apoi să nu mă atingi nici pe mine! Pleacă! Pleaca!
Pleacă! Nu ai dreptul să stai aici! Pleacă de aici!"
"Ei bine, în comparație cu ceea ce am auzit de la colegi, am fost norocos cu căutarea casei.
Așa că nu au existat bărbați de culoare, nu a existat violență, nu au existat, ceea ce auziți de obicei,
apartamente devastate după aceea sau lucruri distruse, nu a existat nimic din toate acestea.
Dar am avut o altă situație care a fost pur și simplu incredibilă, de necrezut și în cele din urmă perversă.
Așa că poliția a sunat la ușă la șase dimineața, nimeni nu a răspuns pentru că nu am auzit nicio sonerie
și avem un leu cu un inel în spate și au bătut în el.
M-am trezit din asta și apoi am văzut, în jurul proprietății, nu știu, zece sau doisprezece polițiști cu reflectoare,
Ei au înconjurat clădirea, ca să spun așa, și apoi patru sau cinci dintre ei au reușit să intre,
Au vrut să mă ia ca martor într-un caz împotriva unui pacient care purta o mască la Nuremberg, acesta a fost contextul.
Aceasta a fost procedura la prânz, timp fără sfârșit, aș fi condus, le-am arătat, aici sunt documentele, aici
este geanta mea, totul este împachetat, voi conduce eu.
Nu, m-au luat cu ei.
Au pus-o pe fiica mea în pat, ea era încă în pat și dormea, totul era întunecat, cu un
reflector, adică o lanternă care îi strălucea în față.
Acestea sunt pur și simplu traume care sunt, cred eu, sistematice.
Așa că ei sunt instruiți în mod specific, pentru că nu are niciun sens.
Apoi m-au dus pe mine, doi polițiști, în acest microbuz la Nürnberg, ceea ce nu este nici un
lux, să călătorești în așa ceva, după gratii.
Apoi am fost în subteranul Tribunalului din Nürnberg, în celulă, pentru încă o oră sau două, pentru că,
așa cum am spus, era devreme, era mult prea devreme.
Și asta a fost o experiență, deci ești într-un seif, are o vibrație de a fi adânc în temniță, apoi la
un moment dat polițistul m-a scos de acolo, apoi m-a dus direct la proces, doar ca martor.
Deci, este pur și simplu dincolo de lege și ordine."
"În Elveția, Dr. Binder a fost, de asemenea, raidat într-un mod foarte special.
Scuza pentru acest lucru a fost mai mult decât curioasă.
Da, nu am fost persecutat în primul rând de o autoritate sau de stat, dar un calomniator pe care îl cunosc bine a făcut acuzații
că ameninț, că sunt înarmat și că am un istoric psihiatric.
Apoi l-am informat pe șeful poliției din cantonul Aargau, iar acesta a lansat această operațiune nebunească
în care au fost mobilizați în total 60 de polițiști.
Asta s-a întâmplat pe 12 martie 2020, când am vrut să plec în vacanță pentru o săptămână.
Și chiar înainte de a termina, pe la zece și jumătate, aș fi terminat, și puțin după zece am
vrut să iau un espresso în bucătăria mică de acolo.
Și apoi am trecut pe lângă ușa de la intrare, care este din sticlă.
Apoi am văzut ofițeri de poliție pe ușa din față, afară, pe coridor.
Pe scările care urcă, aproximativ cinci până la zece, pe scările care coboară, aproximativ cinci până la zece, și
într-adevăr polițiștii cu veste antiglonț strălucitoare și parlamentarii au arătat spre ușa cabinetului.
M-am întors imediat la computer și am postat un tweet pe Twitter de genul "Ajutor, poliția vine după mine.
Acest lucru a provocat o adevărată agitație pe rețelele sociale.
Și apoi am putut să o sun și pe fiica mea, pentru că m-am gândit, da, ce se va întâmpla cu mine acum?
În cele din urmă m-au împușcat și au spus că a fost legitimă apărare, așa că vreau să informez anumiți oameni despre ce se
întâmplă, pentru că a fost o situație înfricoșătoare atunci.
Apoi am primit un apel pe telefonul meu mobil.
Era o doamnă, care a spus: "Da, bună ziua, ar trebui să veniți în fața ușii, în fața ușii cabinetului.
Da, de ce să vin la ușă? Da, o să vă spunem atunci, a spus ea.
Da, și apoi am fugit cu telefonul mobil în mână, telefonul mobil în mâna stângă, și am deschis ușa, iar ea
mi-a spus: "Ține telefonul mobil în mână ca să-ți pot da instrucțiuni, deschide ușa acum!
Am deschis ușa: Așa că ieșiți și țineți mâinile sus!
Aveam telefonul mobil în mâna stângă și mâna dreaptă ridicată, apoi mi-am întors din nou axa ca să se vadă că nu aveam zece
kalașnikovuri, grenade de mână și alte asemenea asupra mea, deși nu aveam niciun fel de arme, niciun
semn de violență care să se vadă, s-a spus: Acces!
Apoi, aproximativ trei dintre acești tipi au sărit pe mine, m-au tras la podea, capul meu a lovit podeaua, a existat o mică rană,
nimic grav, dar întotdeauna a sângerat un pic și apoi m-am întins pe burtă și mi-au legat mâinile împreună pe spate și așa mai
departe, este dificil să estimez timpul, dar am sentimentul că după câteva minute am spus, băieți, nu mai pot respira.
A existat odată un caz celebru în SUA al unei persoane de culoare și da, mi s-a permis să mă ridic în picioare.
Apoi, doi polițiști în uniforme normale au ieșit din lift și i-am recunoscut.
Da, Thomas, coboară acum, calmează-te și vom arunca o privire acum și așa mai departe.
După ce am fost arestat, după o oră, au realizat că nu încălcasem nicio lege și, prin urmare, nu puteam fi arestat.
Dar apoi mi-a fost trimis un medic pentru a verifica dacă sunt apt pentru a fi judecat, chiar dacă nu puteam fi încarcerat,
și a declarat că sunt periculos pentru mine însumi și nebun.
Ea a inventat un nou diagnostic care nu se regăsește nicăieri în ICD.
Arma mea presupusă era pistolul meu militar, dar era depozitat acasă.
M-am alăturat armatei elvețiene în 1980, bineînțeles că a trebuit să o fac, eram membru al corpului medical ca student
la medicină la acea vreme, iar armamentul nu este o pușcă de asalt, ci un pistol, care era o armă personală.
Am păstrat-o mai târziu ca prim locotenent, iar când am părăsit armata acum 15 ani, am păstrat-o acasă, fără muniție, iar
acest lucru este complet normal în Elveția și legal; de regulă, îți păstrezi arma personală după terminarea serviciului militar.
Și a fost depozitat acolo timp de 15 ani.
Când am fost arestat, poliția m-a întrebat, desigur, unde este arma, unde este arma?
Ce fel de pistol? Da, ai un pistol. Da, stai, te referi la pistolul meu militar?
Da, a fost depozitat acasă timp de 15 ani.
Le-am spus apoi unde, le-am mai spus, dar nu o vor primi acum, cumva la miezul nopții?
Soția mea este speriată, va face un atac de cord dacă intrați acum, vă rog să o aduceți mâine.
Au intrat în casa soției mele la unu noaptea, ea nu a auzit soneria, așa că au coborât scările cu
cheia mea și au atacat-o în pat, în stilul Rambo.
S-ar putea chiar să fi avut un atac cerebral în acea noapte, așa că a fost într-adevăr, a fost greu, așa
că acest Rambo, este de necrezut ce au făcut acolo.
Și apoi am fost primul, am fost pus într-o celulă de izolare timp de 36 de ore.
În jargon este o cameră de cauciuc, totul este adevărat, cu excepția faptului că nu este cauciuc, este doar o celulă de
izolare și patul este doar o saltea, iar toaleta și chiuveta sunt concepute astfel încât să nu te
poți spânzura sau răni sau ceva de genul acesta.
Și am fost acolo timp de 36 de ore fără să știu de ce eram acolo, fără să fi văzut un avocat în
prealabil, adică, totul a fost grav ilegal, nu-i așa?
Și apoi am fost singur timp de 36 de ore de Paște, nu-i așa?
În ziua de Paște, duminică, zăceam pe salteaua asta și mă plimbam în jurul patului, nu-i așa?
Primul lucru pe care l-am făcut a fost să îndepărtez salteaua de perete, astfel încât să pot merge în jurul patului.
Nimeni nu poate sta în pat timp de 36 de ore, nu-i așa? Nu există niciun scaun, nimic.
Și, desigur, am avut mult timp să mă gândesc la asta și da, m-am gândit la asta, deci ce se întâmplă?
Nu înțeleg, nu-i așa?"
Dr. Bodo Schiffmann și-a părăsit țara de origine din cauza situației și locuiește acum cu familia sa în Tanzania.
Anterior, în Germania, a trebuit să îndure mai multe raiduri.
"Am avut parte de o percheziție domiciliară în camerele noastre private și în spațiile de
practică și după aceea am fost foarte traumatizați.
Și asta a fost în februarie 2021.
Scopul principal al perchezițiilor mele la domiciliu este de a anunța vecinii și de a-i intimida.
Și chestia este că te traumatizează, pentru că pentru mine este un jaf armat executat de stat, pentru că îți iau lucrurile.
Și eram ca și cum, atunci când trecea un poștaș sau ceva de genul ăsta, ne gândeam mereu că vine poliția din nou.
În orice caz, au venit.
Trebuie să vă imaginați că problema aici a fost dacă au fost emise câteva certificate de mască, iar ei au vrut
să confiște toate dosarele noastre cu 85.000 de pacienți.
Și trebuie să știți că prima percheziție domiciliară la cabinet a dus la închiderea oficială a cazului de către procuratură.
Cu alte cuvinte, ea s-a uitat la certificate și apoi a spus, da, sunt justificate, este în regulă.
Și a renunțat oficial la cazul în care am pretins că am emis certificate de mască false.
Și totuși au venit din nou. Acest lucru dă o savoare aparte întregului eveniment.
[Intră cineva și îți arată o bucată de hârtie. Era chiar și un procuror acolo.
Și ne-a spus imediat că avem același echipament în sălile noastre de repetiții.
Apoi mi s-a spus să merg la operație și soția mea era singură acolo.
Și copiii noștri erau la etaj. Am intrat și în camerele copiilor.
Copiilor li s-a luat ceva ce nu este permis.
A fost vorba despre distrugerea unei practici.
Este clar, vreau să spun, dacă ... luați lucrurile și apoi un judecător semnează, de asemenea, că
85.000 de date ale pacienților pot fi vizualizate.
Așadar, acesta a fost motivul pentru care am încetat să mai profesez ca medic panelist.
Aceasta înseamnă că am returnat ambele licențe de asigurări de sănătate."
Dr. Carola Javid-Kistel, care a fugit în Mexic, a fost vizitată de autorități de mai multe ori, chiar și în absența sa.
"Așadar, am fost acuzat pentru că am eliberat pacienților mei certificate de scutire de mască.
Trebuie să spun că tratez 80-90% dintre copii și adolescenți și am eliberat o mulțime de certificate.
Și am eliberat o mulțime de certificate de vaccinare, iar acest lucru a fost, de asemenea, un impuls ulterior, motiv
pentru care au fost efectuate aceste raiduri ale poliției.
Totul s-a mai întâmplat de trei ori până când am tras de coardă și m-am încuiat în sala de antrenament și acasă.
Iar după al treilea raid al poliției, care a avut loc în februarie, la începutul lunii februarie 2022, am dezvoltat o
tulburare de anxietate posttraumatică sau o tulburare de stres posttraumatic atât de severă, încât m-am închis peste tot și am
lăsat doar anumite persoane să intre în cabinet sau în casa mea, că am avut coșmaruri, că am visat că mă vor lua, că nu doar îmi
vor lua dosarele, ci mă vor lua și mă vor închide și apoi vor să mă forțeze să mă vaccinez împotriva coronavirusului
și că aveam un cuțit în mână în visul meu și apoi m-am înjunghiat și m-am trezit cu transpirații reci.
Și atunci am spus că trebuie neapărat să plec din Germania și mi-am rezervat o vacanță în Mexic."
Vacanța s-a transformat în doi ani. Au urmat alte două raiduri în timpul absenței ei.
Dr. Javid Kistel nu dorea să se întoarcă în Germania. Dar ceea ce i-a lipsit a fost familia ei.
"Sunt un om de familie.
Am trei copii mari, am patru nepoți și, bineînțeles, am și o mamă în Germania și un tată vitreg și frați și așa mai departe.
Pe mulți dintre ei nu i-am mai văzut acum - pe majoritatea - de doi ani, aproape deloc, când am fost în Mexic.
Și apoi am îndrăznit să mergem pur și simplu la o întâlnire în Elveția, în Zurich.
Și am spus, bine, Elveția nu este Germania. Elveția este neutră.
Elveția nu este nici ea în UE. Va fi bine.
Din păcate, nu m-am interesat dacă există un mandat de arestare împotriva mea, pentru că, între timp, cumva.
M-am gândit că, de fapt, un mandat internațional de arestare poate fi emis doar pentru infracțiuni violente, infracțiuni
capitale, deci crimă, nu știu, omor prin imprudență, constituirea unei organizații teroriste sau trafic
de persoane, trafic de arme, ceva de genul acesta.
Apoi mi-am spus, bine, eu nu mă încadrez deloc în această categorie cu certificatele mele.
Nu vor îndrăzni. Ba da, departe de asta.
Am sosit pe aeroportul din Zurich la 1 decembrie 2023, deci anul trecut.
Și mi-am prezentat pașaportul când am intrat în țară, la controlul pașapoartelor.
Și am văzut cum fața ofițerului care a scanat-o s-a schimbat.
Iar ea mi-a spus imediat: există ceva împotriva ta în Germania.
Nu te pot lăsa să treci. Trebuie să vii cu mine acum.
Și apoi au spus, da, trebuie să mă întemnițăm acum, ca să spun așa, și m-au pus într-o celulă de doi metri pe
doi metri acolo, pentru moment, într-o cameră ca aceasta.
A trebuit să mă dezbrac complet și am fost percheziționat complet.
Abia am reușit să-i opresc să intre în orificiile mele pentru că le-am spus că nu am avut niciodată de-a face cu droguri, nu
am fumat un joint în viața mea și nu am droguri ascunse nicăieri, așa că nu faceți asta, altfel voi țipa foarte tare!
Și asta din cauza a 16 atestări de mască. Un mandat european de arestare pentru 16 atestări de mască!
Nu am crezut că este posibil și am continuat să întreb și am vrut să fac o fotografie și să o trimit imediat avocatului meu.
Și apoi au spus că nu este permis și mi-au luat totul, desigur.
Banii, pașaportul, telefoanele mobile, bagajele mele, totul dispăruse.
Eram singur în celulă și m-am gândit că lumea se apropie de sfârșit.
Apoi am fost reținut pentru un total de douăsprezece zile, unsprezece zile în Zurich.
Apoi am negociat cu avocatul elvețian, care încă trebuia să fie chemat, nu am negociat, nu, mi-a spus că ar trebui pur și simplu
să mă extrădez în Germania, pentru că dacă nu mă extrădez, atunci procedurile de
extrădare din Elveția ar putea dura până la un an.
Și în schimbul unei cauțiuni de 30 000 de euro, pe care familia mea a trebuit să o strângă într-un timp foarte scurt - niciunul
dintre noi nu avea atâția bani - am fost eliberat pe 12 decembrie din închisoarea Schwäbisch Gmünd, la care fusesem
transferat în a 11-a zi - deci am mai stat o zi în Schwäbisch Gmünd - și apoi am fost eliberat."
Dr. Bianca Witzschel a rămas în Germania sa natală ca medic rezistent.
Acest lucru s-a dovedit a fi distrugerea ei.
În februarie 2023, justiția saxonă a arestat-o și a arestat-o preventiv.
Acuzația a fost de falsificare de documente în peste 500 de cazuri pentru eliberarea
certificatelor de mască și a certificatelor de vaccinare.
Am vrut să vorbim cu curajoasa doctoriță Witzschel în timpul detenției sale, dar
închisoarea a blocat orice încercare de a o contacta.
Bianca Witzschel nici măcar nu a fost informată despre solicitările noastre repetate
și nu ni s-a acordat permisiunea de a filma.
Încercările repetate de contact au rămas fără rezultat.
Medicul Bianca Witzschel a petrecut aproape un an și jumătate în temnița coronavirus a regimului de vaccinare.
"Nu am fost conștient de nicio vină.
Am adunat toate certificatele în dosare ordonate pentru că am crezut că fac ceva bun aici.
Pot spune cu siguranță că i-am întâlnit personal pe toți pacienții cărora le-am eliberat un certificat sau am
știut că acești pacienți există și că au avut plângeri.
Așadar, până în momentul în care această căutare a apărut brusc ca o ambuscadă, am fost
de fapt sigură că nu mi se va întâmpla mie.
Și apoi a fost acest 16 decembrie 2020.
Eram acasă în acel moment pentru că îmi rupsesem vertebrele în urma unei căzături cu câteva săptămâni înainte.
Nu am putut lucra timp de opt săptămâni și a trebuit să merg cu cârje și un corset.
Era puțin după ora opt când soția mea a spus brusc: "Dar sunt atât de multe mașini de poliție care vin spre noi.
Ce se întâmplă? Eram încă în pat și apoi m-am ridicat.
Apoi au venit ei: Avem un mandat de percheziție și trebuie să percheziționăm toată casa.
M-am gândit, te rog ce? Da, din cauza certificatelor dvs. de mască.
Ce căutați în cabinetul meu, în casa mea? În cabinetul meu, poate, dar de ce îl cercetați?
Există alte modalități de a clarifica acest lucru.
Da, ei au ordinul, trebuie să vadă prin tot.
Apoi acești zece oameni au trecut prin toate camerele, au luat laptopuri, telefoane mobile, chiar și de la soția mea - fiica mea
era încă aici - au căutat prin camerele copiilor, au deschis toate dulapurile, noptierele, ce
este acolo, ce are de-a face cu certificatele?
Totul a durat patru ore și, în același timp, a avut loc o percheziție în cabinet - m-a sunat asistenta mea, care
făcea muncă administrativă aici - unde asistenta mea a fost bruscată de ofițerul superior de poliție care conducea ancheta:
Trebuie să depuneți mărturie că șeful dvs. este un infractor.
Apoi am consemnat acest lucru în instanță, cuvânt cu cuvânt.
Deci, a existat o astfel de prejudecată, ea a fost intimidată, ea a avut într-adevăr probleme mari după aceea.
De asemenea, am fost, ei bine, am fost zguduită, m-am gândit, nu există așa ceva și te simți ca și cum ai fi
fost violată, bătută și ești complet epuizată după aceea.
Copiii sunt afectați în mod deosebit și, de asemenea, copiii au avut plângeri masive.
Nu se mai puteau concentra. Aveau greață, dureri de cap.
Unii dintre ei s-au prăbușit la școală sub mască și am avut mulți, mulți părinți aici în cabinetul meu care mi-au spus acest lucru
în lacrimi, inclusiv copii care au plâns, și este destul de clar că, în calitate de medic, trebuie să
acționez aici și să le dau acestor oameni un certificat.
Un exemplu deosebit de trist, multe exemple triste de pacienți, a fost cel al unei tinere fete care s-a prezentat
cu mama ei în noiembrie 2020, din pădurea bavareză, iar fata a reacționat masiv la mască, cu greață,
Avea dureri de cap, își pierduse pofta de mâncare, iar mama mi-a cerut - copilul era și el
prezent - să eliberez un astfel de certificat.
Am făcut acest lucru, desigur, și șase luni mai târziu, pe 6 mai 2021, se vor întoarce.
Mă gândesc, mai ai nevoie de un certificat?
Da, avem nevoie de el. Avem o sărbătoare a comuniunii în curând și am dori să avem un certificat valabil în prezent.
Ceremonia de comuniune a fost pe 9 mai. Din câte știu eu, a fost pe 9 mai, iar în lunea următoare mama m-a sunat și mi-a povestit
lucruri îngrozitoare și mi-a spus: imaginați-vă, stăteam în biserică cu rudele noastre, fata noastră aștepta cu nerăbdare
această împărtășanie, preotul intră cu slujitorii altarului și oprește brusc slujba pentru că descoperă că această fată din
primul rând sau din bancă nu poartă mască, o cheamă pe mama fetei la sacristie, întrerupe slujba - toată lumea
așteaptă, toată lumea se uită la această fată - și apoi spune: Da, aveți un certificat?
Și apoi vede că certificatul este de la Weikl: "Da, acesta este medicul mască, nu este posibil, să vină poliția, cred că
toată chestia a provocat o întârziere de peste 30 de minute".
"Poliția m-a întrebat: Poate fiica dvs. să poarte o mască sau nu? Iar eu am spus: Nu.
- Modul în care a reacționat preotul a fost exagerat și teribil și a stricat împărtășania."
"Mi se pare nespus de antipatic din partea unui pastor care chiar trebuie să aibă grijă de bunăstarea oamenilor."
"Au venit la ora 6 dimineața și aproape că ți-au spart ușa de la intrare.
Bineînțeles, zgomotul te face să cobori să vezi ce se întâmplă.
Și apoi am pus piciorul în fața ușii și am deschis-o.
Am spus: Da, poliția, sunteți acum mafia rusă care a împrumutat uniforma de la cabaretul nostru?
Aș vrea să vă văd mai întâi cartea de identitate și mandatul de percheziție. Nu, deschideți ușa acum!
Atunci spun: Nu, vreau să văd mai întâi mandatul de percheziție.
Nu, deschide ușa acum! Și presiunea pe ușă a continuat să crească.
Era un cabinet de 2 metri acolo, puternic înarmat, un arsenal mare de oameni acolo.
Și, da, și mai mult sau mai puțin m-au împins în sala de așteptare.
Au vrut să mă forțeze să port o mască în casa mea, așa că am spus că nu voi purta o mască în casa mea.
Da, oricum, cred că se merge un pic prea departe.
Și apoi m-au ținut în sala de așteptare.
Așa cum am spus, ar fi trebuit să sun un avocat, am făcut o greșeală pentru că aveam
telefonul în mână și am spus că îmi sun avocatul acum.
Nu, nu suni pe nimeni! A văzut că aveam telefonul mobil în buzunarul din spate al pantalonilor.
Și apoi mi-au luat și asta.
Au luat două telefoane mobile, două laptopuri, hard disk-uri, dosare fiscale, da, au luat chiar și scrisorile pacienților din
apartamentul meu privat de la etaj, care erau așezate pe măsuță.
Da, au pătruns chiar și într-un apartament închiriat la etaj.
Ei au răscolit hambarul și au percheziționat garajele.
Chiar trebuie să îți dai seama de asta. Ce caută ei? Ce caută?
Așadar, nu m-ar fi surprins dacă ar fi găsit niște pornografie infantilă în garajul meu undeva, nu știu cum, sau o
pungă de cocaină în hambarul meu pentru a mă aresta cumva.
Nu știu, nu știu. Deci, chiar te simți ca un terorist serios.
Iar acest lucru începe deja să își pună amprenta.
Îi mulțumesc lui Dumnezeu că am fost singură în acea dimineață, pentru că nu cred că fiul meu ar fi supraviețuit atât de ușor.
Și, mai presus de toate, ce face presa în cele din urmă din ea.
Ei au publicat o fotografie în ziar în care se vedea o coadă lungă de polițiști care purtau găleți albastre.
Da, și multe dovezi au fost confiscate.
Au lăsat o mizerie aici, a fost de necrezut.
Și da, ce rămâne atunci când pleacă?
Stăteam aici tremurând, da, și pacienții mei au venit și această tensiune - am izbucnit în lacrimi pentru că
într-adevăr te simți ca... nici măcar nu o poți descrie."
Munca lui Heinrich Habig a fost de asemenea de nedescris.
Vizita neinvitată din partea biroului procurorului general s-a soldat cu detenție.
"Din ceea ce am auzit în acea zi, procuratura m-a acuzat că am eliberat certificate de vaccinare incorecte
sau că am injectat sare de masă în loc de vaccin, de exemplu, și asta cu 6.000 de pacienți.
Undeva la ora 10 dimineața - o zi normală de lucru - ușa s-a deschis și a intrat pur și simplu procuratura din Bochum.
M-am gândit, cu ce am greșit?
Totul a trebuit să fie deschis, a trebuit să fie analizat, toate documentele au fost colectate, unele dintre loturile de vaccinare,
coșurile de gunoi, coșurile de deșeuri de hârtie, unde lucrurile erau posibil suspecte,
seringile și așa mai departe, totul a fost colectat.
Oamenii care au venit din cabinetul meu le-au luat cu ei, ca să spun așa, când au venit la mine și mi-au spus:
Dacă aveți carnet de vaccinare, veniți cu noi, vă facem un test de sânge! Și unii își doreau
avocatul, care nu era autorizat și așa mai departe.
Au vrut să găsească o mulțime de bani și nu au găsit niciunul, deoarece au susținut că am pus pacienții să-mi plătească sume
îngrozitoare pentru cardurile de vaccinare, ceea ce parchetul nu a mai putut susține în pledoaria sa
pentru hotărâre din cauza declarațiilor martorilor.
Și apoi procurorul i-a spus brusc soției mele: "Oh, tocmai m-am gândit la asta, o să te
denunț și pe tine, o să te anchetez și pe tine.
Pur și simplu din senin. Cum s-a gândit la asta?
Ei bine, și apoi au spus, acum vom intra în apartamentul tău, spune-mi unde este apartamentul, altfel vom sparge ușa.
Și apoi au căutat orice la noi acasă.
Presupun că ar fi continuat să facă asta și acum, probabil că mi-ar fi fost percheziționată
casa la fiecare câteva zile cu o acuzație sau alta.
Apoi ne-am mutat într-o clădire independentă aparținând fratelui soției mele, care ne-a oferit proprietatea
din Dortmund, așa că ne-am mutat, ne-am mutat și de acolo am condus cabinetul în fiecare zi.
Cu alte cuvinte, am vândut lucrurile, am oameni... rafturi, mese, scaune, tot ce ai mai mult sau mai puțin în
cabinet și pe care nu îl poți pune undeva atât de repede.
Procuratura m-a acuzat apoi că am vândut lucrurile la un preț mai mic decât valoarea lor, în mod deliberat, pentru că
trebuia să fac bani foarte repede pentru a-mi finanța evadarea.
Așa că acum aveau în sfârșit un motiv.
Așa că trebuie să vă imaginați că vi se spune dimineața că va fi o vizită astăzi, apoi sunteți luat la 7.30 a.m., dus într-o
cameră ca aceasta, da, și această femeie așteaptă deja acolo.
Dar acum nu ești luat la 8.00 a.m., la 9.00 a.m., la 10.00 a.m., la 11.00 a.m., nimeni nu-ți spune.
Și atunci eu spun: De ce, cum rămâne cu vizita?
Nu știm, trebuie să sunăm la poartă, nici ei nu știu nimic.
Așa că ești luat la mișto tot timpul.
Da, mi s-a spus mereu că am fost acolo gratuit și nu am primit permisiunea, apoi nepoții au vrut să mă viziteze
și nici asta nu a fost autorizată, și așa mai departe.
Deci a fost... da, a fost sabotat."
Acest sabotaj și această incertitudine erau insuportabile pentru Fatima Habig.
"A fost foarte rău. Nu vă puteți imagina că a fost atât de rău.
Soțul meu a fost cumva luat de lângă mine, nu am fost niciodată despărțiți, am lucrat întotdeauna împreună, am
făcut totul împreună, și dintr-o dată nu a mai fost acolo.
Nici măcar nu am avut voie să îmi iau rămas bun de la el când l-au luat."
"Prima demonstrație, care a fost organizată de soția mea, da, nu prea am observat-o.
Afară a avut loc o demonstrație uriașă cu toboșari și bannere.
Da, și mulți oameni aveau, de asemenea, tricouri pe care scria Libertate pentru Heinrich, au venit, de asemenea, la
tribunal cu aceste tricouri pe care scria Libertate pentru Heinrich pe ele, care, desigur, judecătorului nu i-a plăcut.
Și apoi au cântat cântece ale libertății, da, și da, a fost impresionant.
A fost un mare semnal din afară. Da, am știut că nu m-au uitat. Asta a fost grozav.
Și apoi a venit un judecător, îmi amintesc, era domnul Yilmaz, un judecător turc, care a spus
brusc: "Lucrurile voastre sunt deja pregătite.
Așa că acum știam că dacă lucrurile sunt gata în cameră, atunci lansarea pare să fie iminentă.
Și apoi am fost lăsat să ies.
Toată lumea era acolo. Copii, verișori, toți prietenii, avocați, străini, unii din alte orașe.
Acesta a fost un alt punct culminant."
"Dar au existat și voci furioase din partea populației.
Insulte, acuzații și chiar amenințări cu moartea.
Dr. Külken, sunteți practic un Hans Wurst neînsemnat, mai exact un criminal, care, prin discursurile dvs. fanatice și pline de
agresivitate, incitați oameni proști și manipulabili să se abțină de la a lua măsuri semnificative pentru a limita
pandemia (între paranteze, știți măcar ce este o pandemie?)."
Deci asta s-a întâmplat cu toată lumea. Ei au primit amenințări cu moartea.
Departamentul de Investigații Criminale a analizat mai îndeaproape unele dintre ele, deoarece
era vorba de o amenințare de crimă puțin ciudată.
"Acesta a fost unul dintre motivele pentru care am plecat, deoarece am primit amenințări cu moartea la adresa familiei.
Nu împotriva mea, ci împotriva familiei. Au avut o tentativă de asasinat asupra mea.
Mașina a spus brusc pierdere de presiune, anvelopa din dreapta față.
Am tras imediat pe dreapta și aerul a ieșit în timp record.
Apoi am pus pe cineva să ducă mașina la garaj, iar acesta a scos anvelopele și mi-a spus că au fost găurite.
Nu asta s-a întâmplat. Am și fotografii cu acest lucru.
Așa că ei spun că acesta este cu siguranță cazul, că nu au mai văzut așa ceva.
A fost făcut cu siguranță cu un burghiu, astfel încât, dacă ești suficient de rapid pe autostradă, chestia poate exploda."
Și această evadare este greu de suportat și astăzi pentru Dr. Mechthild Schiffmann.
"Mi-e dor de strada unde locuiam.
A fost acasă. A avut loc un fel de dezrădăcinare."
"La tribunalul districtual, am fost condamnat la doi ani și nouă luni de închisoare fără eliberare condiționată.
Și procuratura a făcut primul apel pentru că sentința a fost prea blândă.
Deci, au vrut trei ani plus, la începutul procesului, adică în apel, și apoi și-au majorat pledoaria la patru
ani de închisoare fără, adică patru ani de închisoare."
"Au fost 30 de zile de audieri, asta înseamnă mult.
În a doua zi a procesului, mi s-a oferit o înțelegere: o recunoaștere a vinovăției
pentru 100 de certificate de sănătate false.
Apoi, o amendă foarte mare cu un maxim de 720 de rate zilnice, ceea ce ar corespunde la 72.000 de euro la 100 de euro.
Și, desigur, acest lucru duce în cele din urmă la retragerea licenței de exercitare a profesiei."
"Da, judecata a fost desigur o farsă.
Deci, în cele din urmă, totul a fost discutat în prealabil între procurorul general, judecător și avocatul meu.
Sentința a fost convenită și în final - și exact așa a ieșit - 14 luni cu suspendare
pentru trei ani plus o amendă de 1.000 de euro.
Asta înseamnă că au existat cinci acuzații în total.
Deci, două acuzații din cauza certificatelor de sănătate, o acuzație de incitare la ură, insultă la adresa
unui funcționar public și defăimare la adresa colegului.
Astfel, două acuzații au fost retrase.
De asemenea, m-au asigurat că voi putea părăsi Germania în regim de probațiune după ispășirea acestei
pedepse cu închisoarea, că mă voi putea întoarce în Mexic."
"Bineînțeles că a fost o sărbătoare pentru jurnaliști, nu-i așa?
Bineînțeles, jurnaliștii au putut apoi să scrie din nou și din nou timp de 15 luni ori de câte ori
spuneam ceva sau deveneam cumva prea vizibil în public:
Da, doctore Binder, este această cunoștință, un nebun care face obiectul unui proces penal."
"Pe 22 iunie, procuratura mi-a trimis rechizitoriul.
În același timp, a fost emis un comunicat de presă cu nume:
Dr. Walter Weber din Winterhude a fost inculpat.
Și pentru o zi întreagă, chipul meu a fost arătat în subteran.
În Evul Mediu, acest lucru se numea "stâlcire"."
"Desigur, BGH trebuie să se ocupe de aproape 1.000 de pagini de revizuire scrise de avocat.
Cu alte cuvinte, judecătorii de la Curtea Federală de Justiție trebuie să se ocupe de acest lucru și
apoi să redacteze o expunere de motive corespunzătoare.
Și asta poate merge în ambele sensuri.
De asemenea, am văzut persoane în arest preventiv care așteaptă de un an să facă apel."
"Un judecător, de asemenea un dur, care încă nu și-a dat seama, nu a acceptat niciun argument,
apoi mi-a impus 200 de rate zilnice de 100 de euro.
Deci, bineînțeles că am cazier. Asta înseamnă 20.000 de euro.
Și am făcut apel împotriva acestui lucru din nou, încă o dată, și am susținut mai presus de toate, pe de o parte, că
faptele științifice nu există, dar și că acest alineat 278 nu este deloc adecvat și că este de fapt o încălcare a legii.
Și acum acest lucru a fost practic respins din nou, ascuns sub covor, știind că
situația actuală a RKI, dosarele RKI, nu contează.
Hotărârea este acum definitivă și se pare că acum sunt un infractor condamnat."
"Cea mai mare pedeapsă este că suntem amenințați cu pedepse cu închisoarea între trei și cinci ani.
Ele încă plutesc deasupra mea ca o sabie a lui Damocles.
Iar interdicția profesională care a fost impusă medicilor, o interdicție de trei ani și o amendă de 10 000 de
euro, este doar o nimica toată în cazul meu, deoarece sunt în concediu medical de trei ani și nu pot lucra.
După acest raid, am devenit incapabil să lucrez.
Cu toate acestea, conturile mele sunt încă sechestrate cu sume nebunești de poprire până la încheierea procedurii.
O bancă mi-a reziliat contractul și mi-au fost blocate toate conturile timp de 15 luni. Asta a durut."
"Vor să-mi retragă postul de profesor, lucru care nu s-a întâmplat încă, pentru că trebuia să fiu
condamnat mai întâi ca scandalagiu și antisemit.
Din fericire, acest lucru nu s-a materializat.
Ei bine, Procuratura Generală însăși a depus un apel împotriva acestei hotărâri a judecătorului districtual.
Din acest punct de vedere, lucrurile încep acum de la zero."
Medicii curajoși nu au putut lua parte la pandemia de corona.
Conștiința ei și datoria ei medicală față de pacienții ei nu i-ar fi permis acest lucru.
"Asta a fost o nebunie și am spus că nu pot să tac despre asta."
Disprețul familiei și marginalizarea au fost adesea consecințele.
"Și partenerul meu m-a părăsit în acel moment.
Am fost cu el timp de 5 ani și jumătate înainte și a spus și el: "Da, tu nu ești de acord cu asta
și eu urmez măsurile și nu mai pot fi cu tine".
Întreaga mea viață s-a prăbușit în spatele meu.
Așadar, chiar și părți din familia mea s-au întors inițial împotriva mea."
"În ceea ce privește familia mea, sunt desigur foarte fericit.
Soția mea și fiica mea cea mare - da, de aici începe emoția - m-au sprijinit foarte mult, iar alte
părți ale familiei nu, așa cum se întâmplă peste tot."
Dar aceste lovituri personale ale sorții nu au făcut-o să se îndoiască de convingerile și acțiunile sale.
"Cu siguranță a meritat. Cu siguranță a meritat că ne-am asumat acest risc, chiar și pentru noi înșine."
Pentru că pacienții și susținătorii lor recunoscători le-au oferit eroilor corona deja închiși forța și sprijinul de
care aveau atât de mare nevoie în aceste momente dificile.
"Cum v-ați simțit în acele momente când i-ați auzit pe oamenii de acolo?"
"A fost de nedescris... A fost minunat.
Nu poți spune povestea asta..."
"Dar v-am spus.
Am folosit aceste 15 cazuri pentru a arăta cât de brutal se răzbună sistemul pe cei care nu se supun.
Documentare ca acesta sunt extrem de importante în lupta împotriva acestei nedreptăți.
Vă rugăm să continuați să ne sprijiniți activitatea. Dar astăzi este vorba despre eroii Corona.
Am putut să îi vizitez pe toți acești oameni curajoși. Le-am auzit poveștile.
Și m-a zguduit din temelii să îi privesc în ochi și să experimentez și să simt la prima
mână ce li s-a făcut lor și familiilor lor.
Vânați, hăituiți, ostracizați. Se confruntă cu ruina socială și economică.
Multe dintre ele nu mai pot fi valorificate. Dar noi îi putem sprijini acum.
Moral, asigurându-ne că nu sunt uitați, dar și prin ajutor financiar.
Pentru că acești oameni se confruntă cu ruina economică.
Proceduri penale costisitoare, fonduri înghețate, interdicții profesionale.
Acești medici verticali se confruntă acum cu nimic, pentru că au dat totul atunci.
Pentru pacienții lor, pentru noi și pentru copiii noștri.
Și acum vrem să fim acolo pentru acești oameni.
AUF1 colectează donații pentru acești medici începând de astăzi.
Donați pentru cei care au riscat totul și au dat totul pentru noi atunci.
Vă rugăm să donați acum! Fiecare contribuție contează. Vă mulțumim!"