Maailma on nykyään suurten haasteiden ja syvien kriisien edessä. Useimmat ihmiset ovat tästä samaa mieltä.
Mutta kun on kyse siitä, mitä kriisit ovat ja miten niihin pitäisi puuttua, käsitykset vaihtelevat suuresti.
Esimerkiksi YK näkee, että maailmaa uhkaavat lukemattomat globaalit häiriöt, ja kuvaa ratkaisuksi parempaa
"globaalia hallintoa" ja, kuten ennenkin, Agenda 2030:ta ja sen 17 kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamista.
Lähempänä tätä tavoitetta YK järjestää 22.-23. syyskuuta 2024 YK:n tulevaisuushuippukokouksen.
Kaikkien YK:n 193 jäsenvaltion valtion- ja hallitusten päämiehet kokoontuvat New Yorkissa tätä tarkoitusta
varten. Huippukokouksen käytännön tavoitteena on allekirjoittaa sopimus tulevaisuutta varten.
[Sopimuksen sitoumukset ja ajatus itse tulevaisuushuippukokouksesta ovat osa
raporttia, niin sanottua "Yhteistä asialistaa".
Perinteen mukaisesti Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltiot antoivat pääsihteeri António Guterresille tehtäväksi laatia
suosituksia siitä, miten YK:n yleiskokouksessa vuonna 2020 voidaan edistää yhteistä
asialistaa ja vastata nykyisiin ja tuleviin haasteisiin.
"Yhteinen asialista" on nyt pääsihteerin visio tehostetun maailmanlaajuisen yhteistyön tulevaisuudesta.
Tämä visio sisältää yksitoista temaattisesti erilaista asiakirjaa, niin sanottuja toimintapoliittisia selontekoja.
Jokaisessa toimintapoliittisessa selonteossa kuvataan ongelmia ja ratkaisuja tietyllä aihealueella.
Asiakirjat käsittelevät muun muassa seuraavia aiheita: ulkoavaruus, kansainvälinen
rahoitusarkkitehtuuri ja nuorten osallistuminen.
Lyhyesti sanottuna YK on tehnyt merkittävää työtä kehittäessään hyvin kattavan vision siitä, miten maailmasta
voidaan tehdä kriisinkestävä ja rauhanomaisempi paikka.
[Mutta onko YK todella se maailmanpelastaja, jonka se väittää olevansa "visionsa" avulla? Onko ongelma-analyysi
oikea ja ennen kaikkea, ovatko sen aikomukset oikeat? Tarkastelemme nyt kriittisesti esityslistaa.
Ensinnäkin on todettava, että "yhteinen toimintasuunnitelma" asetettiin nimenomaisesti Agenda 2030:n yhteyteen.
YK:n pääsihteeri Guterres totesi: "Yhteisen asialistamme avulla haluamme antaa uutta pontta Agenda 2030:lle ja toteuttaa kestävän
kehityksen tavoitteet ihmisten elämässä kaikkialla maailmassa."
Mutta johtavatko Agenda 2030 ja sen 17 kestävän kehityksen tavoitetta todella "vihreämpään, parempaan ja
turvallisempaan tulevaisuuteen", kuten Guterres väittää?
Klagemauer.TV on analysoinut ohjelmassa "Etikettihuijaus Agenda 2030" kattavasti, miten kestävän kehityksen
tavoitteita todellisuudessa toteutetaan ja ketä ne palvelevat - ainakaan kriisin koettelemia kansoja!
Katsotaanpa konkreettisia esimerkkejä valituista poliittisista selvityksistä, jotka valaisevat hyvin
kyseenalaista valoa "yhteisestä toimintasuunnitelmasta":
YK 2.0: Tässä kirjeessä kuvataan ehdotuksia siitä, miten YK:ta pitäisi uudistaa. Kohta
"Käyttäytymistieteet" on erityisen silmiinpistävä.
YK kirjoittaa aiheesta: "Käyttäytymistieteissä tunnustetaan, että ihmiset eivät aina käyttäydy ennustettavasti ja että ihmisen
käyttäytymistä muokkaavat usein monet tekijät, kuten kognitiiviset ennakkoluulot ja henkiset
oikotiet (alitajuiset yksinkertaistamismallit).
Jos Yhdistyneiden Kansakuntien virastot kehittävät käyttäytymistieteellisiä valmiuksiaan, voimme lisätä
strategioidemme vaikutusta ja (...) luoda mahdollisuuksia nopeampaan edistymiseen kohti kestävän kehityksen tavoitteita."
Toisin sanoen: YK haluaa tutkia ja vaikuttaa ihmisten käyttäytymiseen saavuttaakseen tavoitteensa paremmin!
Sen lisäksi, että käyttäytymistieteellisten tutkimustulosten soveltamiseen liittyy suuri väärinkäytön
mahdollisuus, nousee esiin myös alussa mainittu kysymys siitä, puututaanko YK:n strategioilla todella ongelmiin.
Teille tulee väistämättä mieleen Covidin ajat, jolloin teitä kehotettiin tekemään "oikein"
bratwurstin ja psykologisen sodankäynnin avulla!
Global Digital Compact: Tämä sopimus, joka maailmanlaajuisen yhteisön on määrä hyväksyä, sisältää muun muassa
sen, että kaikilla ihmisillä on oltava Internet-yhteys.
Internetin käyttömahdollisuus pitäisi jopa nostaa ihmisoikeudeksi! Siihen kuuluu myös digitaalinen identiteetti
kaikille, sillä sen avulla voitaisiin esimerkiksi parantaa sosiaalietuuksien maksamista - ainakin
tämä on YK:n epäilyttävän yksinkertainen ajatus.
Kun otetaan huomioon, että António Guterres ja Klaus Schwab käynnistivät YK:n ja WEF:n strategisen
kumppanuuden vuonna 2019, tämä maailmanlaajuinen digitaalinen sopimus näyttää aivan eri valossa:
Onko tämä se tapa, jolla ihmiset aiotaan työntää transhumanismiin, jossa kaikki yhdistetään
Internetiin aivoissa olevien nanorobottien avulla?
Katso Kla.TV:n ohjelma Yuval Noah Harari: "Ihminen on nyt hakkeroitava eläin".
Toisessa internetin uudistusehdotuksessa kehotetaan "ottamaan käyttöön syrjintää ja
harhaanjohtavaa sisältöä koskeva vastuuvelvollisuus".
Poliittisten johtajien suuntaus, jonka mukaan niin sanotun väärän tiedon ja disinformaation torjunta
on heidän asialistansa kärjessä, on hyvin tunnettu.
EU:n komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen kuvaili sitä jopa "seuraavan kahden vuoden
tärkeimmäksi huolenaiheeksi" Maailman talousfoorumissa 2024.
Mutta mittaako YK itseään omilla standardeillaan, ja kuka määrittelee väärän ja väärän tiedon? Tämä kysymys
johdattaa meidät seuraavaan toimintapoliittiseen selontekoon:
Hätäalusta: Viimeaikaiset monimutkaiset maailmanlaajuiset järkytykset - kuten YK niitä kutsuu - ovat muuttuneet
entistä verkottuneemmiksi ja vaarallisemmiksi, ja niiden maailmanlaajuiset vaikutukset ovat lisääntyneet.
Sen vuoksi tarvitaan hätäfoorumi, joka voidaan ottaa käyttöön riittävän vakavan ja laajamittaisen kriisin sattuessa.
Pandemiariskit, suuret ilmasto- tai biologiset tapahtumat, kyberavaruudessa tai ulkoavaruudessa tapahtuvat
vaaratilanteet tai muut toistaiseksi tuntemattomat riskit mainitaan mahdollisina tulevina syinä tällaisiin häiriöihin.
Tekstissä todetaan erityisesti:
Tässä yhteydessä käy selväksi, mitä YK:n pääsihteeri tarkoittaa "globaalin hallinnon vahvistamisella".
Tulevassa kriisissä, jossa YK määrittelee, kuinka suuri vaara on, YK:n pitäisi myös kutsua koolle ne toimijat,
joita se pitää oikeina kriisin ratkaisemiseen. Vähemmän demokratiaa ei ole mahdollista!
Sveitsiläinen kansalaisoikeusaktivisti Nicolas Rimoldi, joka kuuluu
MASS-VOLL-protestiliikkeeseen, puhuu jopa YK:n muuttumisesta...
Itse asiassa tällainen hätäfoorumi merkitsisi kansallisen itsemääräämisoikeuden loppua. Sillä se, joka päättää
hätätilasta, on suvereeni. Ja tässä tapauksessa se olisi YK.
Skandaalimaista ei kuitenkaan ole vain pyrkimys tilapäiseen maailmanherruuteen, vaan myös
perusta, jolle YK asettaa hätätilannekeskuksen.
Esimerkiksi "koronapandemian" osalta, jota käytetään toistuvasti esimerkkinä "monimutkaisesta maailmanlaajuisesta shokista":
Kyseisessä asiakirjassa pahoitellaan, että koronavirus on tehnyt tyhjäksi neljän vuoden
edistyksen köyhyyden torjunnassa. Mutta se on väärin!
Esimerkiksi Saksan tapauksessa julkaistut RKI-tiedostot osoittavat, että maailman taloudelliset vahingot aiheutuivat
poliittisesti tarkoitetuista toimenpiteistä eikä viruksesta.
Sama pätee riskitekijään "suuret ilmastotapahtumat": vaikka hiilidioksidi mainitaan koko yhteisessä toimintasuunnitelmassa
ilmastopoikkeamien aiheuttajana, geotekniikka eli sään manipulointi jätetään johdonmukaisesti huomiotta.
[Toisin sanoen YK perustaa hätäohjelmansa todistetusti vääriin ja epätäydellisiin kertomuksiin.
Vastineeksi se väittää Global Digital Compact -aloitteessa, että se haluaa torjua harhaanjohtavaa tietoa, mutta se ei pysty
täyttämään omia standardejaan. Tämä tarkoittaa, että yhteinen toimintaohjelma ja sen myötä YK menettää paljon uskottavuuttaan.
Kansainvälinen rahoitusarkkitehtuuri: Toinen YK:n asiakirja selventää, miten kansallisvaltioiden
suvereniteetti luovutetaan ei-demokraattisille elimille:
Policy Brief nro 6 vaatii muun muassa seuraavaa: YK:n jäsenvaltioiden tulisi perustaa koordinointielin taloudellista
päätöksentekoa varten, taloudellisesti heikkojen maiden velkasääntely tulisi antaa asiantuntijapaneelin tehtäväksi ja
suurten talouksien tulisi vahvistaa makrotaloudellista koordinointia esimerkiksi siirtämällä
se G20-maiden valtiovarainministerien ja keskuspankkien pääjohtajien kokoukseen.
Tällainen ylikansallisten "asiantuntijakomiteoiden" keskitetty lähestymistapa ongelmiin on toistuva teema.
Ilmeisesti pääsihteeri Guterres uskoo, että mitä suuremmat ongelmat ovat, sitä keskitetympi
ja vähemmän demokraattinen ratkaisun on oltava.
[Nämä aikeet ovat pelottavia eivätkä lupaa hyvää, jos jäsenvaltiot todella allekirjoittavat tulevaisuussopimuksen.
Mutta - onko jokin syy siihen, miksi asiat menevät niin kuin ne menevät? Tämän dokumentin viimeisessä osassa
tarkastellaan YK:n juuria ja tutkitaan, ovatko nämä keskittämispyrkimykset järjestelmällisiä.
YK - maailman hallitsijoiksi aikovien hanke?
YK:n edeltäjäjärjestö oli Kansainliitto. Se toimi vuosina 1920-1946 tavoitteenaan maailmanrauhan
turvaaminen ja kansainvälisten konfliktien ratkaiseminen.
Ajatus Kansainliitosta oli osa Yhdysvaltain silloisen presidentin Woodrow Wilsonin 14-kohtaista suunnitelmaa.
Suunnitelman tarkoituksena oli tuoda maailmaan rauha ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja kansoille itsemääräämisoikeus.
Tämän näennäisesti rauhantekoa edistävän suunnitelman luojina olivat kuitenkin Walter Lippmann ja Edward
Mandell House, jotka myöhemmin olivat Council on Foreign Relations -järjestön perustajia.
CFR puolestaan perustettiin vain auttamaan Yhdysvaltoja tai sen takana olevia kansainvälisen vapaamuurariuden
langanvetäjiä saavuttamaan maailmanlaajuisen ylivallan.
Tämä aivoriihi kulkee edelleen likaista polkuaan ympäri maailmaa. Tutustu tässä esitettyihin ohjelmiin.
Onko sattumaa, että väitetty Kansainliiton rauhanprojekti on sellaisten ihmisten ideoima, jotka elivät vain superrikkaiden
piireissä ja tavoittelivat maailmanlaajuista valtaa? Vai oliko Kansainliitto edes keino päämäärän
saavuttamiseksi? Jatkamme tämän jäljen seuraamista.
Jokainen, joka tutkii CFR:ää, törmää jossain vaiheessa väistämättä Rockefellerin nimeen.
Tällä rikkaalla amerikkalaisella sukudynastialla on epäilemättä valtava vaikutusvalta, myös Rockefeller-säätiönsä kautta.
Sen kuuluisin jälkeläinen, vuonna 2017 kuollut David Rockefeller, oli CFR:n johtaja 36 vuoden ajan. Ja tämän vaikutusvaltaisen
pankkiirisuvun ja itse YK:n välillä on todellakin yhteys.
Wikipedia kirjoittaa: [Rockefeller-säätiö on tiiviisti sidoksissa yksityiseen Yhdysvaltain eliitin
ajatushautomoon "Council on Foreign Relations" (CFR).
CFR:n legendaariset "sota- ja rauhantutkimukset", joissa hahmoteltiin toisen maailmansodan jälkeisen maailman
"organisoinnin" perusteita, jotka lopulta johtivat Maailmanpankkiin, Kansainväliseen valuuttarahastoon (IMF), Natoon
ja YK:hon, käynnistettiin vuonna 1939 Rockefellerin säätiön toimesta ja rahoitettiin 350 000 Yhdysvaltain dollarilla
(vastaa noin 6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuonna 2015).""
Rockefeller-säätiön katsotaan siis virallisesti vaikuttaneen Yhdistyneiden Kansakuntien perustamiseen.
Mutta yhteydet ovat vielä syvemmällä: Davidin isä John D. Rockefeller Jr. oli antanut YK:lle 8,5 miljoonan
dollarin shekin vuonna 1947 ostaakseen tontin New Yorkista, jolle YK:n päämaja tuolloin rakennettiin.
On pidettävä mielessä, että tällainen lahjoitus luo suuria riippuvuuksia, sillä kuten kaikki
tiedämme, ei purematta pure sitä kättä, joka ruokkii.
Kysymme nyt: Mikä olisi voinut olla Rockefellerien tarkoitus Yhdistyneiden Kansakuntien perustamisen ja heidän
jatkuvan vaikutusvaltansa takana? Vastaamme kysymykseen David Rockefellerille osoitetulla lainauksella:
"Olisi ollut mahdotonta kehittää suunnitelmaamme maailmaa varten, jos olisimme joutuneet julkisuuden valokeilaan noina vuosina.
Mutta maailma on nyt kehittyneempi ja valmis marssimaan kohti maailmanhallitusta. Älymystöeliitin ja maailmanpankkiirien
ylikansallinen hallinto on varmasti parempi kuin aiempina vuosisatoina harjoitettu kansallinen itsemääräämisoikeus."
Paremmin ei voi tiivistää Rockefellerien pyrkimyksiä.
Ulkosuhteiden neuvosto, Bilderberg-konferenssi, Trilateraalinen komissio, Maailman talousfoorumi - maailman vaikutusvaltaisimmat
ihmiset eivät enää istu hallituksen rakennuksissa, vaan elimissä, jotka on luotu korkean rahoituksen toimesta valtaa varten!
Katso Kla.TV:n dokumentti "Rockefeller-dynastia: Maailman tapahtumia askeleen edellä?".
Muistelmissaan David Rockefeller ilmaisee asian vieläkin suorasukaisemmin: "Jotkut ideologiset
ääriainekset uskovat jopa, että olemme osa salaista salaliittoa, joka toimii Yhdysvaltojen etujen vastaisesti.
He syyttävät minua ja perhettäni siitä, että olemme "internationalisteja" ja salaliitosta muiden kanssa ympäri
maailmaa yhtenäisemmän globaalin poliittisen ja taloudellisen rakenteen rakentamiseksi - "yhden maailman", jos niin haluatte.
Jos se on syytös, tunnustan syyllisyyteni ja olen siitä ylpeä."
Yhteenveto: Rockefellerin suku, joka on käyttänyt valtavaa valtaa rahoillaan ja instituutioillaan ainakin viime
vuosisadan alusta lähtien, oli synnyttänyt ajatuksen YK:sta ja tukenut sitä taloudellisesti.
Samaan aikaan David Rockefeller ilmoitti perheensä puolesta kannattavansa maailman keskitettyä johtajuutta
ja kansallisen itsemääräämisoikeuden lakkauttamista.
Yhteyttä YK:n nykyiseen ilmeiseen haluun saada maailmanlaajuista valtaa ei voi kieltää. Ja ilmeisesti António
Guterres näyttää tulevan hyvin toimeen myös Rockefellerien kanssa, kuvassa David Rockefeller Jr. kanssa.
Hyvät katsojat, jos valtavirta jatkaa näiden yhteyksien hukuttamista, YK:n tulevaisuushuippukokous on
myös toinen rakennuspalikka tiellä kohti vapaata, epädemokraattista ja totalitaarista maailmaa.
Ole siis osa ratkaisua levittämällä sanaa tästä ohjelmasta ja puhumalla naapureillesi, työtovereillesi, sukulaisillesi jne.!
Tuokaa eriävät äänet ihmisten ulottuville ja auttakaa lopettamaan nämä maailmanhallintayritykset!
] "Mutta tällaisen tiedon levittäminen, olipa se sitten poliittista, tieteellistä, ideologista, uskonnollista tai mitä
tahansa, sanon, että teidän yhteiskäsittelynne, teidän yhteislevittämisenne on
tällä hetkellä yksi suurimmista ratkaisuista.
(...) Tätä varten tarvitsemme tiedotusvälineiden suvereniteettia. Ymmärrättekö te? Tarvitsemme tiedonvälityksen
vapautta. Se on ratkaisu, nyt, nyt - ensimmäinen, tärkein.
Ilman tätä ihmiset pysyvät pimennossa. Ja siksi me emme ole ihmisiä, jotka aina vain
korostavat ongelmia, mutta eivät tarjoa ratkaisuja.
Kyllä, tarjoamme ratkaisuja. Mutta kaikista käytännön ratkaisuista tärkein ja
välttämättömin olet sinä siellä, yhdessä meidän kanssamme.
(...) Jokainen, joka kuulee ja näkee meidät tänään, vieköön kaiken sen, mitä meiltä tänään
kuulee ja näkee, ulos maailmaan. Maan ääriin asti."