Šveicarijos žiniasklaidos leidėjų asociacija šiemet švenčia 125 metų sukaktį.
Ji vienija daugiau kaip 100 privačių žiniasklaidos bendrovių. Tarp jos narių taip pat yra pirmaujančių žiniasklaidos grupių.
Asociacija taip apibūdina Šveicarijos žiniasklaidos funkcijas: "Nepriklausoma žiniasklaida yra
būtina tokiai tiesioginei demokratijai kaip Šveicarija.
Privati Šveicarijos žiniasklaida kritiškai ir nepriklausomai informuoja apie politiką, ekonomiką ir visuomenę."
Asociacijos principai yra daug žadantys. Tačiau kaip sėkmingai jie įgyvendinami?
Kokia yra reali žiniasklaidos įvairovės ir Šveicarijos žiniasklaidos įmonių nepriklausomybės padėtis?
Klaida: žiniasklaidos įvairovė Šveicarijoje
Analizuojant spaudos rinką matyti, kad Šveicarijoje yra didelis įvairių pavadinimų laikraščių pasirinkimas.
Tačiau jie beveik visada priklauso vienam iš keturių dominuojančių rinkos dalyvių. Vienas iš
jų yra TX Group, anksčiau žinoma kaip Tamedia.
Jai priklauso laikraščiai "Tages-Anzeiger", "20 Minuten", "Der Landbote", "Basler
Zeitung", "Berner Zeitung", "SonntagsZeitung" ir kt.
2020 m. vokiečiakalbėje Šveicarijoje grupė užėmė 46 % visos skaitytojų auditorijos,
o prancūzakalbėje Šveicarijoje - net 69 %.
Kaip parodė 2016 m. Oksfordo tyrimas, laikraščių savininkų koncentracija Šveicarijoje yra viena didžiausių Europoje.
Šveicarija pagal šį rodiklį prilygsta Pietų Afrikos Respublikai, Turkijai ir Rusijai.
Panaši padėtis ne tik spaudos rinkoje, bet ir visoje žiniasklaidoje. Rinkoje
dominuoja tik penki pagrindiniai žaidėjai.
Jie daro didelę įtaką informacijos sklaidai ir nuomonės formavimui šalyje.
Apskaičiuota, kad šios penkios žiniasklaidos grupės kartu kontroliuoja daugiau kaip 70 proc. visos žiniasklaidos rinkos, o
tai reiškia, kad bendra žiniasklaidos galia yra labai didelė.
Klaidinga nuomonė: Šveicarijos žiniasklaidos nepriklausomybė
Kritiški balsai jau daugelį metų perspėja, kad daug Šveicarijos žiniasklaidos priemonių yra susijusios su transatlantiniu tinklu.
Kaip matyti iš Šveicarijos politikos tyrimų centro infografiko, yra sąsajų su Vokietijos Atlantik-Brücke,
Bilderbergo konferencija ir NATO, ir tai tik kelios iš jų.
Taip pat žinoma, kad Šveicarijos žiniasklaidoje jaunuosius lyderius rengia tarptautinės NVO.
Pavyzdžiui, žiniasklaidos grupės NZZ generalinis direktorius Felixas R. Grafas ir buvęs SRG generalinis
direktorius Rogeris de Weckas yra Davoso pasaulio ekonomikos forumo (sutrumpintai WEF) "Jaunieji pasaulio lyderiai".
Gerai žinomas SRF vedėjas Arthuras Honeggeris ir NZZ korespondentai Niklausas Nuspligeris bei Marie-Astrid
Langer yra Amerikos Šveicarijos fondo "Jaunieji lyderiai".
Beje, reikėtų paminėti, kad 2020 m. pradžioje Šveicarijos naujienų agentūra "Keystone-SDA" visiškai perdavė savo užsienio
tarnybą vokiečių kalba Vokietijos agentūrai DPA, kuri savo ruožtu bendradarbiauja su JAV naujienų agentūra "Associated Press".
Apibendrinant galima teigti, kad dauguma Šveicarijos žiniasklaidos priemonių yra integruotos į tarptautinius tinklus.
"Kla.TV" jau ne vienoje laidoje rašė apie neigiamą šių sąsajų poveikį nepriklausomiems reportažams.
Be kita ko, buvo pabrėžta JAV analitinio centro "Council on Foreign Relations" pasaulinė įtaka
visoms svarbiausioms pasaulio naujienų agentūroms.
Neseniai paskelbtame straipsnyje informacinė platforma "uncut-news" įspėja, kad Šveicarijos žiniasklaidos ryšiai su
tarptautiniais tinklais gali lemti vienpusišką informavimą.
Dėl to šalyje gali būti slopinama kritiška ir kitokia nuomonė.
Vienas iš pavyzdžių - ataskaitų teikimas per COVID pandemiją.
Užuot pranešę subalansuotai ir nepriklausomai, minėti Šveicarijos žiniasklaidos dalyviai stengėsi įvairiapusišką nuoširdžių
švietimo judėjimų informaciją pavaizduoti kaip nepatikimą.
Nepaisant to, kad jie stengėsi užtikrinti, jog būtų išklausytos ir kritiškos nuomonės ir vyktų atviras dialogas.
Mieli žiūrovai, kai žiniasklaida, kaip ketvirtoji valdžia valstybėje, žlunga, tampa pilietine
pareiga skleisti tai, kas iš žmonių išgirsta, žmonėms.