Šveices Mediju izdevēju asociācija šogad svin 125. gadadienu.
Tas apvieno vairāk nekā 100 privātu mediju uzņēmumu. Tās biedru vidū ir arī vadošās mediju grupas.
Asociācija Šveices plašsaziņas līdzekļu funkciju apraksta šādi: "Neatkarīgi plašsaziņas līdzekļi ir
neaizstājami tādai tiešai demokrātijai kā Šveice.
Šveices privātie plašsaziņas līdzekļi kritiski un neatkarīgi ziņo par politiku, ekonomiku un sabiedrību."
Asociācijas principi ir daudzsološi. Bet cik veiksmīgi tie tiek īstenoti?
Kāds ir faktiskais stāvoklis plašsaziņas līdzekļu daudzveidības un Šveices plašsaziņas līdzekļu uzņēmumu neatkarības jomā?
Kļūda: mediju daudzveidība Šveicē
Analizējot preses tirgu, var secināt, ka Šveicē ir plašs dažādu laikrakstu izdevumu klāsts.
Tomēr tie gandrīz vienmēr pieder vienam no četriem dominējošajiem tirgus dalībniekiem. Viens no tiem
ir TX Group, kas agrāk bija pazīstama kā Tamedia.
Tai pieder laikraksti Tages-Anzeiger, 20 Minuten, Der Landbote, Basler Zeitung, Berner Zeitung, SonntagsZeitung un daži citi.
2020. gadā Grupas tirgus daļa vācu valodā runājošajā Šveicē bija 46 % no kopējā lasītāju
skaita, bet franču valodā runājošajā Šveicē - 69 %.
Laikrakstu īpašnieku tirgus koncentrācija Šveicē ir viena no augstākajām Eiropā, kā 2016. gadā atklāja Oksfordas pētījums.
Šveice ierindojās aptuveni vienā līmenī ar tādām valstīm kā Dienvidāfrika, Turcija un Krievija.
Līdzīga situācija ir ne tikai preses tirgū, bet arī mediju vidē kopumā. Tirgū dominē tikai pieci lielākie tirgus dalībnieki.
Tiem ir ievērojama ietekme uz informācijas izplatīšanu un viedokļa veidošanu valstī.
Tiek lēsts, ka šīs piecas mediju grupas kopā kontrolē vairāk nekā 70 % no visa mediju tirgus, kas
nozīmē ievērojamu kopējās mediju varas koncentrāciju.
Kļūda: Šveices mediju neatkarība
Kritiskas balsis jau gadiem ilgi brīdina, ka daudzi Šveices mediji ir saistīti ar transatlantisko tīklu.
Kā redzams Swiss Policy Research infografikā, pastāv saikne ar Vācijas Atlantik-Brücke, Bilderberga
konferenci un NATO, ja minam tikai dažus no tiem.
Ir arī zināms, ka Šveices plašsaziņas līdzekļu jaunos līderus apmāca starptautiskās NVO.
Piemēram, mediju grupas NZZ izpilddirektors Felikss R. Grafs un bijušais SRG ģenerāldirektors Rodžers de Veks
(Roger de Weck) ir Davosas Pasaules ekonomikas foruma jeb saīsinājumā WEF "jaunie globālie līderi".
Pazīstamais SRF raidījumu vadītājs Artūrs Honegers un NZZ korespondenti Niklaus Nuspligers un Marija-Astrīda
Langere ir Amerikas Šveices fonda "Jaunie līderi".
Starp citu, jāpiemin, ka Šveices ziņu aģentūra Keystone-SDA 2020. gada sākumā pilnībā nodeva savu ārlietu dienestu
vācu valodā Vācijas aģentūrai DPA, kas savukārt sadarbojas ar ASV ziņu aģentūru Associated Press.
Rezumējot var teikt, ka lielākā daļa Šveices plašsaziņas līdzekļu ir integrēti starptautiskajos tīklos.
Kla.TV jau vairākos raidījumos ir ziņojis par šo saikņu negatīvo ietekmi uz neatkarīgu reportāžu veidošanu.
Cita starpā tika uzsvērta ASV domnīcas "Council on Foreign Relations" globālā ietekme
uz visām pasaules vadošajām ziņu aģentūrām.
Nesen publicētā rakstā informācijas platforma "uncut-news" brīdina, ka Šveices mediju saikne ar
starptautiskajiem tīkliem var novest pie vienpusīgas ziņošanas.
Tā rezultātā valstī varētu tikt apspiesti kritiski un atšķirīgi viedokļi.
Viens no piemēriem bija ziņošana COVID pandēmijas laikā.
Tā vietā, lai ziņotu līdzsvaroti un neatkarīgi, iepriekš minētie Šveices plašsaziņas līdzekļu dalībnieki ir
centušies attēlot sirsnīgu izglītības kustību daudzpusīgos ziņojumus kā neuzticamus.
Tas notiek, neraugoties uz to, ka viņi ir strādājuši, lai nodrošinātu, ka tiek uzklausīti
arī kritiski viedokļi un notiek atklāts dialogs.
Cienījamie skatītāji, ja mediji kā ceturtā vara valstī cieš neveiksmi, tas kļūst par pilsonisku
pienākumu nodot tautai to, ko tauta nav dzirdējusi.