Asociația Elvețiană a Editorilor Media sărbătorește anul acesta cea de-a 125-a aniversare.
Acesta reunește peste 100 de companii media private. Printre membrii săi se numără și importante grupuri media.
Asociația descrie funcția presei elvețiene după cum urmează: "Mass-media independente sunt
indispensabile pentru o democrație directă precum Elveția.
Mass-media privată elvețiană relatează în mod critic și independent despre politică, economie și societate."
Principiile asociației sună promițător. Dar în ce măsură sunt acestea puse în aplicare cu succes?
Care este situația actuală a diversității mass-media și a independenței organizațiilor media din Elveția?
Falsitate: Diversitatea mass-media în Elveția
Dacă analizați piața presei, puteți vedea că există o gamă largă de titluri de ziare diferite în Elveția.
Cu toate acestea, acestea aparțin aproape întotdeauna unuia dintre cei patru actori dominanți de pe piață. Unul dintre
aceștia este grupul TX, cunoscut anterior sub numele de Tamedia.
Deține ziarele Tages-Anzeiger, 20 Minuten, Der Landbote, Basler Zeitung, Berner Zeitung
și SonntagsZeitung, pentru a numi doar câteva.
În 2020, grupul deținea o cotă de piață de 46% din numărul total de cititori în Elveția
germanofonă și de 69% în Elveția francofonă.
Concentrarea pe piață a proprietarilor de ziare din Elveția este una dintre cele mai ridicate din
Europa, după cum a arătat un studiu Oxford în 2016.
Elveția a fost clasată aproximativ la egalitate cu țări precum Africa de Sud, Turcia și Rusia.
Situația este similară nu numai pe piața presei, ci și în peisajul media în ansamblu. Doar cinci actori majori domină piața.
Acestea au o influență considerabilă asupra difuzării informațiilor și formării opiniei în țară.
Se estimează că, împreună, aceste cinci grupuri media controlează peste 70% din întreaga piață media, ceea ce
înseamnă o concentrare considerabilă a puterii media globale.
Falsitate: independența presei elvețiene
Voci critice avertizează de ani de zile că un număr mare de mass-media elvețiene sunt conectate la rețeaua transatlantică.
După cum arată un infografic al Swiss Policy Research, există legături cu Atlantik-Brücke din Germania,
Conferința Bilderberg și NATO, pentru a numi doar câteva.
De asemenea, este cunoscut faptul că tinerii lideri din mass-media elvețiene sunt formați de ONG-uri internaționale.
De exemplu, Felix R. Graf, CEO al grupului media NZZ, și fostul director general al SRG, Roger de Weck, sunt
amândoi "Young Global Leaders" ai Forumului Economic Mondial de la Davos sau WEF pe scurt.
Cunoscutul prezentator SRF Arthur Honegger și corespondenții NZZ Niklaus Nuspliger și Marie-Astrid
Langer sunt "Young Leaders" ai American Swiss Foundation.
De altfel, trebuie menționat faptul că agenția de presă elvețiană Keystone-SDA a predat integral serviciul său extern de limbă
germană agenției germane DPA la începutul anului 2020, care, la rândul său, cooperează cu
agenția de presă americană Associated Press.
Pe scurt, se poate spune că majoritatea mass-media elvețiene sunt integrate în rețele internaționale.
Kla.TV a relatat deja în numeroase programe despre impactul negativ pe care aceste
legături îl au asupra reportajelor independente.
Printre altele, a fost subliniată influența globală a grupului de reflecție american Council on Foreign Relations
asupra tuturor agențiilor de știri importante din lume.
Într-un articol publicat recent, platforma de informare "uncut-news" avertizează că legăturile presei elvețiene cu
rețelele internaționale pot duce la reportaje unilaterale.
Acest lucru ar putea duce la suprimarea opiniilor critice și disidente în țară.
Un exemplu în acest sens a fost raportarea în timpul pandemiei COVID.
În loc să relateze într-un mod echilibrat și independent, actorii media elvețieni menționați mai sus au încercat
să prezinte raportarea multifațetată a mișcărilor educaționale sincere ca fiind de neîncredere.
Acest lucru se întâmplă în ciuda faptului că au depus eforturi pentru a se asigura că și opiniile
critice sunt auzite și că se desfășoară un dialog deschis.
Dragi telespectatori, atunci când mass-media eșuează ca a patra putere în stat, devine o datorie civică
să transmită poporului ceea ce poporul nu a auzit.