14 eller 16 prosent overdødelighet sammenlignet med de siste tre årene.
[For en gangs skyld er det bra at de gjør dette, for allerede i fjor, året før i fjor og
året før det hadde vi en klar overdødelighet.
Og nå på toppen av det. [Dødsårsak nummer én hos oss er fortsatt denne turbokreften. Og på dødsattesten står det "døde med C".
Vi hadde ikke "An (C avdød)" i det hele tatt. Vi hadde "An" én gang etter introduksjonen, og som sagt var
mannen over 80 år, og det var 14 dager etter boosteren. Men vi hadde det egentlig bare én gang.
I begynnelsen av 2022 begynte det med de yngre menneskene som fikk diagnosen turbokreft. Og utviklingen gikk veldig raskt.
Det raskeste vi hadde var fem uker fra diagnosen ble stilt.
Døde etter fem uker, for å si det sånn?
Ja, og en begravelsesbyråkollega har nettopp fortalt meg at to dager etter at den avdøde
fikk beskjed om at hun hadde kreft, døde hun.
[Ja, de bare kollapser. Da er de bare døde. Det spiller ingen rolle om de sitter på do eller ligger i
sengen. Det er ganske merkelig. Det er bare så vanlig.
Jeg sier ikke at det ikke har skjedd tidligere, at noen har fått hjerteinfarkt mens de har løpt eller svømt.
Men ikke så ofte som nå. Det finnes ikke engang. Folk dør ikke engang normalt lenger.
[Så det er veldig, veldig få som sier til meg: "Jeg merker ingenting, jeg har ingenting". Men flertallet av dem jeg
snakker med, de som har gjennomgått genterapi, de har alle en eller annen form for skade, de er ikke lenger friske.
Uansett om det er nevrologisk, skjelver noen mennesker. Og det jeg virkelig legger merke til, er at
det er mange som har gastrointestinale problemer.
Og det jeg også har lagt merke til, er at i mange tilfeller der dette er tilfellet, har kjæledyrene det også.
Velkommen til dagens intervju. Mitt navn er Sören Schumann, og i dag skal jeg intervjue Marlies Spuler.
Og i dag snakker vi om hva hun har erfart i sitt daglige arbeid som begravelsesagent de siste
månedene og årene. Vi to har allerede spilt inn en video.
Jeg lastet opp dette to ganger, fordi jeg først måtte ta det ned og deretter laste det opp igjen i en sensurert versjon.
Og begge videoene har til sammen oppnådd i underkant av en million visninger, tror jeg.
Kanskje til og med litt over en million visninger.
Så interessen for informasjonen din eller synspunktene dine ser ut til å være veldig, veldig stor.
Og jeg er nysgjerrig på hva som har skjedd siden sist vi snakket sammen. Det har gått noen måneder nå.
Og det stemmer, du er en begravelsesagent. Du har fulgt det som har foregått siden 2019
og 2020 relativt kritisk helt fra begynnelsen.
Og ja, hva mer bør folk vite om deg før vi hopper rett inn i temaet?
Om meg? Du har egentlig sagt alt, og jeg tror de fleste allerede kjenner meg.
Jeg får virkelig mye fanpost på e-post. Jeg får telefoner, det er utrolig, det er flott.
Egentlig ingen kritiske røster i det hele tatt.
Så de er alle veldig positive, og de andre kommer sakte ut av skallet sitt og snakker åpent om
det hele. Ofte folk som har blitt skadet av det.
Som da også henvender seg til deg, så å si.
Ja, akkurat. De har på en eller annen måte skjønt at vi har kontakter, blant annet med leger og så videre.
Og de snakker med meg direkte om det, avhengig av hva slags plager de har, hva som kan gjøres, om jeg kjenner noen. Og jeg
henviser dem alltid til alternative behandlere og så videre, ja.
Ok, flott. Vi er nå, på tidspunktet for innspillingen, i slutten av august 2024.
Hvordan vil du oppsummere de siste årene, kanskje du kan ta for deg år for år eller spesifikke hendelser fra
disse årene, hvordan vil du oppsummere dette kort og konsist?
Hva var de viktigste fasene og endringene i arbeidet ditt for deg, med andre ord arbeidsmengden din og hvor mye du ble presset?
Det kan jeg si noe om. Jeg skal gjøre en veldig kort gjennomgang, slik at du kan oppsummere det igjen.
Så i 2020 hadde vi ingen abnormiteter i det hele tatt, egentlig ingen i det hele tatt. Vi hadde til og med mindre å gjøre, ja.
Og vi kom virkelig i gang med introduksjonen av "terapi". Det er bare sånn det er. Og i
begynnelsen var det bare de eldre som døde oftere.
Og det ble virkelig merkbart da det var de som tidligere var syke som sto for tur da de hadde time (for Covid-vaksinasjon).
For så var det disse plutselige, uventede dødsfallene. Økt!
Ja
Akkurat
Og så slynget den seg bare gjennom.
Vi hadde bare oppføringen "døde med C" frem til terapien ble innført. Etter det stoppet det brått.
Så sto det ikke lenger på dødsattesten. Kanskje en eller to ganger til. Vi har ikke hatt det i det hele tatt i
år. Så tilsynelatende er det ingen som dør av det lenger.
Ok, kan du bare gjøre det veldig kort.
Det er veldig gledelig.
Kan du kort si noe om "døde av C og med C"? Det var litt debatt i begynnelsen, føltes det som:
Du har en bilulykke, dør som et resultat, men tester positivt for C med en test som egentlig ikke er
meningsfull og dør deretter delvis "fra C" eller "med C". Kanskje du kort kan forklare det igjen.
[Marlies Spuhler: Ja, vi hadde det egentlig bare på sykehusene, ikke hjemme i det hele tatt. Så det var egentlig bare der.
Ja.
Og i begynnelsen, jeg vet ikke hvorfor, inkluderte de rapportene. Og pasientens progresjon ble
skrevet på dem. Hvor gammel, mann, kvinne og så videre.
Og så sto det bare hvorfor han ble innlagt på sykehus, hva de gjorde der og hva han til slutt døde av.
Og så ble det alltid nevnt i forbifarten i en setning at den avdøde hadde testet positivt for C.
Og så sto det bare "døde av C" på dødsattesten. Vi hadde ikke "døde av " i det hele
tatt. Vi hadde "an" en gang etter innledningen.
Og som jeg sa, mannen var over 80 år, og det var 14 dager etter boosteren.
Ok.
Han døde "av". Men det hadde vi egentlig bare en gang.
Og så, som jeg sa, stoppet det etter at "terapien" ble innført. Det ble på en eller annen måte ikke lenger
registrert i dødsattestene. Det forsvant rett og slett.
Det kommer bare fra de ubehandlede. Ja, "døde med C". Akkurat, det la vi også merke til.
For i begynnelsen måtte vi fortsatt spørre litt om det, for i sørgesalene var det fortsatt 2G-regler.
[Marlies Spuhler: Akkurat. Og så har jeg alltid kunnet spørre litt om det,
så i samtale, hva er statusen til de enkelte menneskene.
[Marlies Spuhler: Akkurat. Og så kunne jeg alltid spørre litt om statusen til de enkelte personene i samtalen.
Akkurat. Og så fortalte de oss det, og så visste vi det.
Akkurat. Og så kom, som jeg sa, de eksisterende sykdommene. Ja, i midten av 2021, jeg tror det var rundt mai, juni.
Og det var flere av dem - det var folk som kollapset mens de var ute og gikk, falt av sykkelen mens de syklet, ja,
eller lå døde i sengen om morgenen, fredelig sovende, ja.
Det var mer eller mindre noen måneder etter at injeksjonene virkelig startet.
Ti dager senere.
Ti dager?
Ti dager. Ja, det kan jeg si ganske nøyaktig. Det var faktisk alltid ti dager etter det.
Ok.
Det var virkelig fantastisk.
Akkurat. Det eneste vi egentlig trengte å gjøre, var å følge med på når de tilbød neste booster. Og
så innså vi at vi skulle jobbe om fjorten dager.
Og det var ikke, la oss si, i denne, hva heter det, dødsrapporten? Hva heter dette dokumentet?
Ja, det var bare et pasientuttrekk. Det vet ikke jeg heller.
Ja, men det sto vel ikke noe om det, gjorde det vel? At det kunne være en sammenheng?
Nei, nei, nei, nei, nei, nei. Det sto ikke noe sånt.
Ok.
Nei.
Som sagt var det leger, og er det fortsatt, som krysser av for "uforklarlig dødsårsak"
på dødsattesten og skriver dødsårsaken som...
... [Denne sprøyten?
... akkurat, forberedelsene der.
Og så ble konfiskert. Ja, og i begynnelsen, helt i begynnelsen, var det fortsatt en obduksjon.
Men disse obduksjonene avdekket dessverre alltid bare hjertestans, blodpropp eller hjerneslag, eller hva
det måtte være. Men sammenhengen ble aldri undersøkt.
Og i mellomtiden, hvis vi fortsatt har en sak som dette - svært få leger tør å dokumentere det på denne måten - så blir
det vanligvis vinket gjennom direkte av statsadvokatembetet.
Det er ingen konfiskering i det hele tatt. Politiet snakker kort med påtalemyndigheten, eller hva det nå er, om
hvordan det fungerer, og så blir det bare vinket gjennom.
Så du mener at det ikke har vært noe mer oppstyr på en stund nå, på noen måneder, hvis det er det som står der? Nei, akkurat.
Og var det slik allerede i begynnelsen, da.
Ja, helt i begynnelsen, men bare hvis det var det som sto der. Det var veldig få som ønsket obduksjon.
Og hvis det var det de pårørende ønsket, måtte vi først finne et sted. Og vi har også
begravelsesfrister som vi må forholde oss til.
Ja, den må faktisk begraves eller kremeres innen ti dager.
Akkurat.
Ja, og det er vanskelig å organisere en obduksjon i denne perioden.
Og hvis det ikke er (beordret) av myndighetene, må du som pårørende - eller vi som begravelsesbyrå for de pårørende -
gjøre en innsats for å forlenge tidsfrister og så videre.
Og de koster også penger. Alt koster penger, ja. Og du trenger et sted hvor obduksjonen kan utføres.
Og så vil man jo gjerne ha noen som kan granske det litt kritisk.
Og ja, det er vanskelig å finne en plass der. Og med Arne Burkhardts avgang har selvfølgelig mye gått tapt.
Og Dr. Ute Krüger, som assisterte ham med obduksjonene, befinner seg i Sverige og kan ikke
fly over hver gang en obduksjon skal utføres.
Akkurat. Og så koster det også penger, ikke sant? Du kan ikke alltid la folk jobbe uten å betale dem.
Det er allerede . . Ja, de har flykostnader, reisekostnader, overnattingskostnader. Jeg mener,
det burde allerede være dekket til en viss grad.
Det betyr at her i Tyskland er det få andre som kan gjøre dette bra, for å si det sånn, i akkurat dette tilfellet?
Akkurat, det er vanskelig. Det er vanskelig. Dessverre har jeg ikke så mange kontakter. MWDFG var
mitt kontaktpunkt hele tiden, fra Arne Burkhardt.
Men de har ingen leger som kan obdusere. Og derfor er det bare litt dumt.
Ja, så Arne Burkhardt var den som gjorde mye av arbeidet. Så i obduksjonen, og så døde han kort tid etter, ikke sant?
Akkurat, ja. Han druknet i en svømmeulykke, ja. Jeg tror det skjedde da han prøvde å redde sønnen sin.
Ok.
Det er historien. La oss la det være med det
... Ok.
Ja.
Ja, det er delvis mystisk. Jeg har ikke bearbeidet dødsfallet, så jeg kan ikke si noe om det nå, men.
Det var det eneste jeg leste om det. Internett var fullt av det, men jeg har annet arbeid å gjøre.
: Ja.
Ja vel. Jeg tror vi var i midten av 2021 eller 2021...
Akkurat.
... kort tid etter at sprøytingen startet. Og hva skjedde etter det? Hvilke andre spennende utviklingstrekk var det?
Så begynte det slik - jeg vil si at det var allerede 21, sent 21, tidlig 22 - så begynte det
med de yngre menneskene som hadde turbokreft.
Og det var noen svært raske forløp. Det raskeste vi hadde, var fem uker fra diagnose.
Døde etter fem uker, for å si det sånn?
Ja, akkurat.
Og en begravelsesbyråkollega har nettopp fortalt meg at to dager etter at den avdøde fikk
beskjed om at hun hadde kreft, døde hun. Så to dager.
Du vet bare ikke hvor lenge han har hatt det i seg. Man må vente lenge på å få time hos legen.
Ja, det ser vi fortsatt. Det er akkurat det som dessverre fortsatt er med oss.
Og det vi allerede har hatt flere ganger i år, er for tidlig fødte barn i fjerde måned.
Ok, men årene før det også? Eller ikke sånn?
Ikke så ofte. Og for det meste var dette faktisk barn som allerede var mye lenger fremme, var i ferd med å bli
født eller døde ved fødselen eller kort tid etter fødselen.
Det hadde alltid skjedd en gang i året eller annethvert år, vil jeg si.
Ok.
Akkurat, du snakker med de andre begravelsesbyråene.
Jeg må si at det fortsatt er noen få som ser ting slik de er. Og jeg er også en ensporet
begravelsesagent, og de spotter bak ryggen min.
Jeg blir fortalt om det. Det er ikke som om jeg ikke hører om det.
Det er sant at de fleste ikke vet hvilken side de står på. Og så forteller de det åpent til folk hvis de kjenner noen.
Men du vet ikke hvor godt de kjenner meg. Ja, det er akkurat sånn. Jeg kommer faktisk godt
overens med alle begravelsesbyråene i området vårt.
Ja, det er sånn. Vi er på god fot, og jeg kan snakke med dem ganske enkelt.
Ja, og det er greit om noen ser annerledes på det. Jeg vil ikke påtvinge noen vår mening. Det er bare det vi opplever her.
Jeg kan bare snakke om oss og de tilbakemeldingene jeg har fått fra andre kolleger. Bare for å forklare det litt nå.
[Så i krematoriet vårt ser du flere og flere små barnekister som står der.
Ja, og du vet allerede hva som skjer. De finnes i forskjellige størrelser og er vanligvis fosterkister.
Og hos oss er det rett og slett slik at små barn eller babyer/fostre bare skal
begraves hvis de veier 500 gram eller mer.
Og alt før det vet jeg ikke helt hva som skjer med.
Offisielt går de i "Sternenkindergarten".
Det er også en fin tanke for foreldrene. Men som sagt, det er derfor man ikke legger merke
til det så ofte når så små barn går seg bort.
Akkurat. De fleste av dem er veldig unge par som har gledet seg til å få barn i evigheter. De har ofte hatt uflaks. Og så vil
de bare begrave asken, de vil ha en grav til barnet. Akkurat.
Ja, og vi hadde ikke det to eller tre ganger i løpet av et år. Det skjedde ikke. Det var en gang hvert annet
eller tredje år. Og barna var vanligvis større, ikke så små.
Og når begynte dette å skje oftere?
I år er første gang vi har hatt det. Jeg visste allerede om det fra andre begravelsesbyråer
som hadde det i fjor. Men vi fikk det først i år.
Ok. Hva skjedde i de andre årene? 2022, 2023 og nå frem til slutten av august 2024? Kan
du kort oppsummere og kategorisere det igjen?
Ja, jeg vil si at den vanligste dødsårsaken faktisk er turbokreft.
Og alt mulig annet: brystkreft hos kvinner godt over 80 år. Ja, vi har snakket med leger som sier at dette ikke burde eksistere.
De har aldri hatt en gammel dame som henne med brystkreft i hele sin karriere.
Og de dør også i løpet av noen uker. Og vi kan se at når vi forbereder de avdøde, når vi
gjør dem klare, kan vi se hva som har skjedd.
Ja, vi kan se damens bryst. Jeg har aldri sett noe lignende. Så dette er galskap.
[Og ja, mange mennesker har tarmkreft, og i tillegg metastaserer disse kreftformene utrolig raskt.
Ja, folk - det begynner ofte med karsinom og ja, og så plutselig har de nye sentre som
dannes over hele kroppen. Ja, det er galskap.
Turbokreft betyr altså at det skjer mye raskere enn normal kreft.
Akkurat.
Noen leger og alternative behandlere har advart mot dette, eller spådd at det ville skje, og det har det tydeligvis også gjort.
Ja, absolutt. Så vi kan bekrefte det, og han stopper ikke ved alder heller. Han bryr seg ikke om det.
Ja, så det er i økende grad ting som testikkelkreft og prostatakreft. Ja, hos kvinner, som jeg sa,
mye brystkreft eller tarmkreft. Vi har mye tarmkreft.
Ja.
Det er galskap. Akkurat. Og så har vi en og annen som bare dør her og nå på stedet.
Så du mener normal død?
Ja, de bare kollapser. De er bare døde da. Det spiller ingen rolle, de sitter på do
eller ligger i sengen eller ja, jeg vet ikke.
Det er ganske merkelig. Det skjer rett og slett oftere. Ja, jeg sier ikke at det ikke har skjedd tidligere, at
noen har fått hjerteinfarkt mens de har løpt eller svømt.
Men faktisk ikke så ofte som nå. Ja, det eksisterer ikke engang. Folk dør ikke normalt lenger.
[Ærlig talt, de familiene som ikke har gjennomgått "genterapi", er de som kan følge sine eldre,
sine foreldre eller hvem som helst som normalt.
De dør hjemme. Det er ikke noe om "palliativ" eller noe annet. Ja, de bare følger dem. De sovner inn, og
så er alt som det alltid har vært, akkurat som før.
Du kan plukke opp menneskene, du kan gjøre dem ferdige, du kan legge dem ut i hele ti dager. Du trenger ikke å
bekymre deg for at det er noe galt med forråtnelsesprosessen.
Noe som dessverre er litt annerledes for de "behandlede". Vi må være mer oppmerksomme på slike ting -
"skin slip" kalles det. Huden løsner og alt det der.
Du må håndtere dem forsiktig. Jeg vil ikke gå så dypt inn i det når det gjelder nedbrytning.
Men misfargingen er der. De avdøde blir brune, grønne, svarte. Det er ikke hyggelig. Du kan ikke etterlate slektningene der.
Faktum er at man ofte fortsatt har utlegging på begravelsesdagen for folk som kommer langveisfra.
Men hvis det er syv dager mellom, er det raskt.
Hvis noen dør på en fredag, og jeg vanligvis ikke kan få en begravelsestime til mandag eller
tirsdag, så blir det onsdag eller torsdag uken etter.
Og snart er det ikke lenger mulig å ta farvel. Vi må ofte si til folk: "Nei, jeg er lei for det.
Av og til tar jeg med meg noen fra familien som kan takle det - og de sier: "Nei, det går bra, vi lar kisten være lukket.
Jeg pleide ikke å ha det så ofte. Veldig, veldig sjelden. Folk måtte ha dødd veldig ille eller etter cellegift.
Eller hvis de fikk mye kortison eller hva det nå heter, var det noen ganger slik at nedbrytningen satte raskt inn.
Men dette er helt vilt nå. Og vi har folk som blør mye.
Jeg vet heller ikke nøyaktig hva det er. Og det hadde vi ikke tidligere heller.
Vi pleide for eksempel å ha folk som blødde fra halsen hvis de hadde blitt intuberte på forhånd.
Så var det skader i halsen på grunn av ventilasjon eller noe. Det har skjedd før.
Men slik det er nå, med væsker som renner av overalt, er det ikke så hyggelig.
Så du ser definitivt fortsatt en stor sammenheng mellom "genterapi-injeksjonen" og disse
endringene som du rett og slett oppfatter i arbeidet ditt.
Ja, absolutt. Det skjønner jeg godt. Jeg er veldig lei meg for det, for ... det er selvfølgelig en annen jobb for oss også.
Vi må kunne takle lukt og andre ting.
Og forholdene ... det er som om når du henter noen, så er de helt normale og ser ut som om de sover i kisten. Det er
annerledes for oss også, for bearbeidingen etterpå, sier jeg.
Det er jo ikke slik at alle dødsfallene ... - Vi er fortsatt mennesker, vi er ikke maskiner. Og
det er ikke som å plukke søppel eller noe sånt.
Det er allerede en følelsesladet prosess. Og vi er alltid veldig stolte av arbeidet vårt, for eksempel når vi er ferdige med en
avdød person og vedkommende ligger og sover fredfullt i kisten.
Og vi tar alltid bilder til familien hvis det er det de ønsker. Og vi kan bare levere dem
inn eller vise dem frem med god samvittighet.
Vi er alltid veldig stolte av oss selv når vi er ferdige med arbeidet vårt.
Akkurat.
Og det er rett og slett mye vanskeligere i dag?
Ja, absolutt. Så vi må gjøre mye mer for å forebygge blødninger og så videre.
Ja, det er sant, ja ... Og denne nedbrytningsgraden, som jeg sa, de avdøde forandrer seg mye
raskere enn de pleide, ja. Det er bare ikke så hyggelig.
Hvis du vil dra dit igjen som en familie - de ser
forandringene også. Ja, det er ikke bare vi som ser dem.
Ja. Jeg har ikke noen statistikk akkurat nå over når, hvor ofte eller når det ble gitt flest injeksjoner. Men jeg vil si
at 21, 22 var det høyeste, ikke sant? Og så flatet det ut. Og det er fortsatt ganske lavt for øyeblikket, ikke sant?
Vel, jeg vil si at de fleste jeg møter sier at de har tre eller fire, vil jeg si.
Ja, og så stoppet de. Det er bare sånn det er. Jeg kjenner ingen, veldig, veldig få mennesker, som sier til meg:
"Jeg merker ingenting, jeg har ingenting". De sier at de fikk en immunreaksjon kort tid etterpå, men det var
det, og de føler seg bra. Det er jeg veldig glad for.
Men de fleste jeg snakker med som har gjennomgått "genterapi", har alle en eller annen form for skade. De er ikke lenger friske.
Uansett om det er nevrologisk eller ikke, så skjelver noen mennesker. Det jeg legger merke til, er at
mange har mage- og tarmproblemer. Gastritt eller tarmblødninger, jeg vet ikke, alt det rare.
Og det jeg også har lagt merke til, er at i mange tilfeller der dette er tilfellet, har kjæledyrene det også.
Spennende. Kanskje overført ved utgytelse?
Sannsynligvis. Det er den eneste måten jeg kan forklare det på.
Jeg hørte et interessant foredrag av Dr. Sabine Stebel, og hun snakket om utfelling.
Flere mennesker har allerede bekreftet dette.
Og hvorfor skulle ikke dyrene også få det?
Ja.
Og det er bare ille, for noen ganger virker ikke homøopati eller urtemedisin lenger.
Det er det virkelig, folk sliter, sliter med ting, blir stadig innlagt på sykehus fordi de også er dehydrerte.
Hvis noen har diaré hver dag og kaster opp maten - det må du jo vite - tar de ikke lenger opp noen næringsstoffer.
Det er de som løper rundt her som er hvite som en sky, så hvitgrå. Det er veldig vanskelig å beskrive.
Akkurat.
Men du sa at du særlig i begynnelsen la merke til at de døde veldig raskt etterpå, særlig de eldre som hadde fått flere
injeksjoner, og nå er det nok slik at den siste injeksjonen ble gitt for en tid siden, men mange dør fortsatt av det.
Ja.
Vent noen måneder eller kanskje til og med noen år, for å si det sånn.
: Hvis du nå bare tar "Destatis" - de har i juni i år, jeg er ikke helt sikker nå, uke 25 - du må se etter, de har den
fortsatt åpen - du kan se i månedsrapporten,:14 eller 16 prosent overdødelighet år-til-år sammenlignet med de siste tre årene.
For en gangs skyld er det bra at de gjør dette, for i fjor, forfjoråret
og året før viste allerede en tydelig
Og nå på toppen av det hele!
Ja, juni var veldig tøff for oss også, det kan jeg bare si, og det var tilfellet med alle begravelsesbyråene jeg snakket med.
Nå i juli er det bare litt mindre igjen. Jeg tror at når været skifter igjen, når det blir kaldere, så vil det ta seg opp igjen.
Da ville vi være tilbake til vår- og høstsyklusen.
Ja.
Det har utjevnet seg igjen, så det er allerede der. Men, som jeg sa, den største dødsårsaken i
begravelsesbyråene våre er fortsatt denne turbokreften.
Etter sprøyten.
Ja.
Så du ser sannsynligvis svært få tilfeller av turbokreft uten en injeksjon.
Akkurat, det har de faktisk ikke.
Og du nevnte nettopp juni.
Jeg må bare si noe igjen. Vi har nettopp hørt om noen få tilfeller av mennesker som ikke ble behandlet.
De hadde også kreft, og de gikk til de rette legene eller healerne, la oss si. Og de ble helbredet i løpet av åtte uker.
Ja, det ser ut til å være mulig.
Ja, det fungerer.
Selv uten cellegift.
Du kan bare ikke bruke de klassiske... Jeg vil ikke angripe dem, men det er på en måte slik at hvis du
vil bli frisk, må du virkelig ty til naturmedisin.
Det ser ut til å være tilfelle, ja. Du nevnte juni, og jeg tror det var i fjor, da vår helseminister Karl
Lauterbach alltid advarte om den store hetebølgen og varmerelaterte dødsfall og så videre.
Men jeg tror du har sett færre tilfeller av at de dør bare på grunn av temperaturen.
Nei, jeg vet egentlig ikke, ingen har noen gang fortalt meg det. Ingen har noen gang fortalt meg det.
Ingen har noen gang fortalt meg at noen har frosset i hjel. Så dette er ting som ... selv om jeg tror det
er enda mer mulig, som nå (varmerelaterte dødsfall).
[Jeg har også hatt solstikk før. Det er ikke hyggelig, ja, med hodepinen og kvalmen og det som følger, ja.
Denne feberen som du føler, nei. Det er ikke hyggelig.
Du kan definitivt dø av det. Så hvis noen ikke er i god fysisk form, men jeg har ikke hatt det på 17 år, så definitivt ikke.
Så er det store spørsmålet nå om det er høysommer eller sensommer, og stemningen føles relativt avslappet for
øyeblikket. Det er i hvert fall slik jeg oppfatter det i forhold til denne helsespørsmålet.
Men jeg kunne tenke meg, eller rettere sagt det er allerede annonsert, hei, det kan komme noe igjen.
Så enten er det noen som er dypt involvert i saken, som har gjort mye research, som Heiko Schöning, som mer eller mindre forutså
hvordan det ville gå med C-saken noen måneder i forveien.
Og nå har han igjen slått alarm om at et angrep på mikrobiomet er under forberedelse.
Andre snakker om fugleinfluensa, jeg hørte det en gang, og så, tror jeg, denne apekoppene eller jeg er ikke
helt sikker akkurat nå, men i alle fall har WHO nå til og med erklært unntakstilstand.
Det betyr at det kan komme mye mer. Jeg tror at når vinteren kommer og folk blir lettere påvirkelige fordi de
kanskje ikke er i så godt humør fordi D-vitaminnivået har sunket litt, kan det neste scenariet være nært forestående.
Hva tror du, eller hvilke råd har du til folk om hvordan de bør forholde seg til dette, og hvordan vurderer du situasjonen?
Så hvis du bare tar en titt på EMA-databasen, er det den 27. august 2022, for ganske nøyaktig to år siden,
allerede rapportert om 26 218 dødsfall fra "behandlingen".
Hvis du sammenligner med svineinfluensaen, som var på den tiden, ble hele greia stoppet etter 35 dødsfall!
[Så jeg håper virkelig at folk har blitt oppmerksomme på det hele på en annen måte, at de nå er litt mer forsiktige og kritiske.
Jeg kan ikke forestille meg at de som har blitt skadet av denne "terapien" nå vil gjennomgå en annen terapi som dette.
Du foreslår mottoet, tenk deg at det er plandemisk, men ingen går dit.
Jeg mener, jeg tjener pengene mine på det. Som jeg sa, jeg har hatt en veldig god
omsetning siden da, det må jeg være ærlig å si.
Dødsfallene mine har doblet seg, til tross for laterale tenkere. Jeg er "lateral tenker-begravelsesagenten" her i byen.
Hvorfor ble det foretatt husransakelser?
Det første hussøket var på grunn av denne mandagsvandringsfolderen, for det var ikke noe
avtrykk på den. Jeg synes det er helt latterlig.
Advokaten vår sa også at hvis du tar det så avslappet, så er det helt greit, for de kommer nok tilbake fra tid til annen.
Han sier også at det bare er trusler. Jeg flyr bare ikke lenger for at flyet mitt ikke skal krasje. Så jeg gjør ting bevisst.
Mannen min, for eksempel, foretrekker også at jeg alltid har noen med meg når jeg er ute.
Ja, det er bare slik ting har endret seg nå.
Jeg innså at vi dessverre måtte uttrykke oss veldig forsiktig.
På grunn av emnet, eller rettere sagt begrepene som er nødvendige for å beskrive dette emnet.
Derfor bestemte jeg meg for å gjøre hele videoen tilgjengelig andre steder i full lengde
og selvfølgelig 100 % usensurert og gratis.
Og hvis du vil se hele videoen, klikker du bare på den første lenken i videobeskrivelsen nedenfor.
Deretter følger et kvarter til, som du absolutt ikke bør gå glipp av. Og riktig, vi ses igjen i den
fullstendige videoen. Inntil da, Sören. Ciao, Sören.