Kolaps glavne švicarske banke Credit Suisse i američkih banaka Signature, Silvergate i Silicon Valley Bank
(SVB) potresao je finansijska tržišta u 2023. godini.
Glavni okidač za ovo bila je monetarna politika američke Federalne rezerve .
Krajem 2021. godine ECB je dramatično podigla kamatne stope, što je dovelo do pada cijene državnih obveznica, velikih
gubitaka u bankarskom poslovanju s kreditiranjem i leasingom, i na kraju do kolapsa gore navedenih banaka.
Monetarna politika Federalnih rezervi je time uništila nevjerovatnu sumu od približno 1,9 biliona
američkih dolara u cijelom američkom bankarskom sistemu.
Kao odgovor na krizu u finansijskom sistemu koju je sam izazvao i prijetnju daljnjih propasti američkih banaka, Fed je
tada pokrenuo Program kratkoročnog finansiranja banaka (BTFP).
Ovaj program je omogućio američkim bankama da direktno pristupe sredstvima Federalnih rezervi putem
zajmova, čime su tiho riješile svoje probleme s likvidnošću.
Ovo je smirilo krizu i omogućilo Fed-u da se ponovo prikaže kao energični spasitelj finansijskog sistema.
Međutim, ovo naravno nije riješilo probleme u američkom bankarskom sektoru.
Trenutno čak doživljava historijsku krizu!
Pogledajte u nastavku pregled obima i ozbiljnosti ove krize, uloge koju je odigrao Fed, te njegovih motiva i pozadine.
I. Historijska kriza u američkom bankarskom sektoru
1. Kriza na američkom tržištu komercijalnih nekretnina
Danas u Sjedinjenim Američkim Državama postoji više od 4.000 banaka, ali se samo nekoliko stotina njih može smatrati zdravima.
Velika većina, s druge strane, doslovno stoji na rubu katastrofe.
Ključni razlog za ovo je kolaps cijena komercijalnih nekretnina na historijskoj razini.
Sljedeći primjeri ilustriraju koliko je ovaj pad značajan: 23-spratna kancelarijska kula Prime Manhattan Office Tower u New
Yorku, procijenjena na 1.234.321 milion dolara 2019. godine, sada vrijedi samo 104 miliona dolara –
gubitak vrijednosti od 51,6 posto za samo pet godina.
U St. Louisu je najviša poslovna zgrada – 44-spratna AT&T Tower – prodana za 3,5 miliona dolara.
U 2006. godini ova vrhunska nekretnina je i dalje koštala 1.234.321.205 dolara, što
predstavlja šokantan gubitak vrijednosti od 98%!
Barry Sternlicht, milijarder i investitor u nekretnine, predvidio je gubitke od jednog biliona američkih dolara samo u
američkim poslovnim nekretninama kao rezultat ovog pada cijena.
Ovi gubici se uglavnom nalaze u bilancama malih i srednjih američkih banaka, koje sada sjede na planinama loših kredita, od
kojih je 30% do 50% pod akutnim rizikom neispunjavanja obaveza, prema riječima stručnjaka za plemenite metale Dominika Kettnera.
Osim toga, krediti za komercijalne nekretnine u ukupnom iznosu od 560 milijardi američkih dolara isteći će do kraja
2025. godine, a do kraja 2028. godine taj će se iznos povećati na više od 2,8 biliona američkih dolara.
To znači da se kreditne institucije u SAD-u također suočavaju s valom refinansiranja historijskih razmjera.
To znači da se pogođene nekretnine moraju refinansirati pod znatno lošijim uslovima. Ako to ne uspije, moraju se prodati
uz veliki popust, što rezultira odgovarajućim gubicima za banke, što bi moglo dovesti do kolapsa bankarskog sistema.
Na finansijskom tržištu nikada prije nije bilo uporedive situacije.
2. Kriza na američkom tržištu obveznica
Osim krize na američkom tržištu komercijalnih nekretnina, na tržištu obveznica otkucava još jedna vremenska bomba.
Rastuće kamatne stope su stvorile situaciju koja također ima potencijal da potresne cijeli bankarski sistem.
Otvorili su nove privlačne prilike za ulaganje, što je značilo da američke državne obveznice više gotovo da nisu bile tražene.
Kao rezultat toga, njihova je vrijednost dramatično pala, ostavivši američke banke na planini
nerealizovanih gubitaka u iznosu od preko 516 milijardi dolara.
Sve dok banke drže ove obveznice, gubici ostaju "na papiru".
Međutim, ako, na primjer, klijenti povuku svoje depozite ili banke budu prisiljene prodati ove obveznice iz drugih razloga, gubici
postaju stvarni i mogli bi također izazvati bankarski kolaps.
3. Fed prekida Program terminskog finansiranja banaka
Upravo kad se nazirala historijska bankarska i finansijska kriza, američka Federalna rezerva je 11. marta
okončala Program kratkoročnog finansiranja banaka (BTFP).
Kroz ovaj program, Fed je u samo jednoj godini potrošio više od 160 milijardi američkih dolara na banke koje su
podnijele zahtjev, tiho im osiguravajući finansijska sredstva.
Banke su mogle koristiti svoje obveznice kao kolateral, koje su bile vrednovane po nominalnoj
vrijednosti umjesto po trenutnoj tržišnoj vrijednosti.
Na taj način su za banke potpuno otklonjene negativne posljedice povećanja kamatnih stopa i, prije svega, pad vrijednosti
na američkom tržištu obveznica, čime su spašene od kolapsa.
S okončanjem BTFP-a, banke su stoga ostale ne samo bez lakog pristupa sredstvima, na primjer za sprječavanje
pucanja mjehura na tržištu komercijalnih nekretnina u SAD-u, nego i bez gubitaka na američkom tržištu obveznica.
Osim toga, kamatne stope, koje ostaju visoke, sada ponovo imaju veliki utjecaj na banke, što bi mogao biti odlučujući
okidač za daljnju i još sveobuhvatniju bankarsku krizu.
S obzirom na dramatičnu situaciju u američkom bankarskom sistemu, kanadsko-irski analitičar Kevin O'Leary
uvjeren je da će hiljade banaka propasti u narednim godinama.
Budući da su banke širom svijeta izuzetno međusobno povezane, to bi moglo dovesti do masivnog globalnog finansijskog tsunamija
i globalne ekonomske krize koja bi zasjenila sve prethodne.
II. Fed – podmetnuti požar u finansijskom sistemu i njegovi motivi
Izvana se američka Federalna rezerva predstavlja kao ozbiljan i energičan zagovornik stabilnog finansijskog sistema.
Ali ispostavlja se da je to pravi žestoki provokator u finansijskom sistemu, koji je, prema riječima
finansijskog stručnjaka Ernsta Wolffa, namjerno pokrenuo i bankarsku krizu 2023. godine i krizu koja se trenutno nazire.
Ernst Wolff vidi sljedeće veze koje objašnjavaju zašto Fed djeluje na ovaj način:
1. Kako smo u završnoj fazi globalnog finansijskog sistema, centralne banke širom svijeta pripremaju novi finansijski sistem
i uvođenje digitalnih valuta centralnih banaka (CBDC-ova).
2. Uvođenjem CBDC-a, kreditiranje će se povući iz komercijalnih banaka i očekuje se da će se
ubuduće vršiti isključivo od strane centralne banke.
To znači da u novom monetarnom sistemu više nema mjesta, posebno za male i srednje banke.
Zato se postojeća bankarska kriza namjerno potiče kako bi se proces konsolidacije u bankarskom sektoru brzo unaprijedio.
3. Glavni korisnici nadolazećih kolapsa banaka bit će velike američke banke poput Goldman Sachsa i JP Morgan Chasea.
Ovaj je već preuzeo First Republic Bank 2023. godine za djelić njene vrijednosti.
Ove velike banke će iskoristiti nadolazeću krizu na isti način, otkupljujući ogromnu imovinu po povoljnoj cijeni.
Ovo, zauzvrat, koristi velikim upraviteljima imovine kao što su BlackRock, Vanguard i State Street, koji su glavni dioničari u
velikim američkim bankama i upravljaju imovinom super-bogatih.
4. Budući da nijedan fond za bankarske garancije nema potrebna finansijska sredstva da spasi vlasnike računa i deponente suočene
s propašću u onome što bi mogla biti najveća bankarska kriza svih vremena, ovo bi mogao biti idealan odskok za uvođenje CBDC-a.
Korištenjem ovog novog novca za trenutno izvršenje uplata pomoći, mogao bi biti uveden s pozitivnim imidžom spasitelja sistema.
Vjerno Winstonu Churchillovom motu: "Nikada ne propustite iskoristiti krizu!"
III. Pozadina američke Federalne rezerve
Prema Ernstu Wolffu, Fed očigledno neće stati ni pred čim da bi proveo novi digitalni finansijski sistem.
Pripremljeno je da dovede hiljade banaka do insolventnosti i uništi bilione dolara imovine kako bi privuklo
ili prisililo stanovništvo u ovaj novi monetarni sistem.
Čini se da jedino super-bogati uveliko profitiraju od ovoga.
Da bismo dublje razumjeli zašto Fed ne djeluje za opće dobro, nego u korist ove male manjine,
važno je znati da Fed nije vladina institucija.
Prema Stephenu Goodsona, bivšem direktoru Južnoafričke rezervne banke i stoga apsolutnom insajderu u finansijskom sistemu, Fed,
kao i gotovo sve centralne banke širom svijeta, kao i MMF i Svjetska banka, su privatno kontrolisane banke i institucije
koje posluju isključivo u korist svojih dioničara i osnivača.
U svojoj knjizi "Historija centralnih banaka" on također navodi glavne dioničare Feda, na primjer.
U sljedećim bankama su uključene, zajedno s bankarskim dinastijama koje stoje iza njih: - JP Morgan Chase Bank - Goldman
Sachs Bank of New York - Lazard Brothers Bank of Paris - Israel Moses Sieff Bank of Italy - Shearson American
Express Bank - Banka Rotschild iz Londona i Pariza - Banka Warburg iz Hamburga i Amsterdama
Dakle, to je mali krug superbogatih pojedinaca koji potiču trenutnu bankarsku krizu.
Oni žele napuniti svoje džepove i namamiti nas u svoj novi digitalni monetarni sistem, možda prerušen u paket spašavanja.
Kao što je Kla.TV već pokazala u programu "Ernst Wolff: Digitalni novac centralne banke – kraj slobode!" , ovo se radi isključivo
s ciljem da nas potpuno kontrolišu i oduzmu nam sve slobode.
Finansijski sistem ponovo ide ka kolapsu, a najnovije smanjenje kamatnih stopa Federalnih rezervi neće ništa promijeniti.
Teško je predvidjeti kada će doći do kolapsa, ali jedno je sigurno: bankstari, koji zloupotrebljavaju svoju moć s
neizrecivom kriminalnom energijom kako bi gomilali sve više bogatstva i moći, učiniće sve što je u njihovoj moći da izbjegnu
razotkrivanje kao uzrok finansijskog kolapsa koji su izazvali.
Time bi mogli dovesti do eskalacije drugih kriza – uključujući postojeće vojne sukobe, koji
trenutno doživljavaju dramatično intenziviranje.
Ma koliko god pokušavali učiniti svoj novi digitalni novac prihvatljivim za nas, on je
zasigurno trojanski konj i nikada rješenje problema.
Rješenje je da se ovi bankstari drže odgovornima kao uzrok kriza i da im se oduzme moć.
Prema bivšem šefu centralne banke Stephenu Goodsona, njihov utjecaj se temelji na činjenici da su prisvojili pravo
da stvaraju novac iz ničega i zatim ga posuđuju uz kamatu.
Uspjeli su to učiniti preuzimanjem kontrole nad svjetskim centralnim bankama.
Zato je potreban "globalni rez duga", tj. otpis svih dugova koje duguju nacionalne države koje su bile potlačene, pljačkane
i efektivno eksproprirane od strane centralnih banaka, MMF-a i Svjetske banke, kao i povrat svih zaplijenjenih resursa.
Baš kao što su zajmovi stvoreni iz ničega, tako i dugovi moraju nestati u zraku.
Ako se pravo na stvaranje novca vrati narodu i pojedinačnim suverenim državama, cijela noćna mora će se završiti.
Posebno u ovoj globalnoj krizi, došlo je vrijeme da ovo zahtijevamo – ako ne sada, onda kada?