Колапс велике швајцарске банке Credit Suisse и америчких банака Signature, Silvergate и Silicon Valley
Bank (SVB) потресао је финансијска тржишта 2023. године.
Главни покретач за ово била је монетарна политика америчке Федералне резерве .
Крајем 2021. године, ЕЦБ је драматично повећала каматне стопе, што је довело до пада цене државних обвезница,
великих губитака у банкарском кредитирању и лизингу и, у крајњој линији, до колапса горе поменутих банака.
Монетарна политика Федералних резерви је тиме уништила невероватну суму од приближно 1,9 трилиона
америчких долара у целом америчком банкарском систему.
Као одговор на кризу у финансијском систему коју је сам изазвао и претњу даљег колапса америчких банака, Фед је
затим покренуо Програм рочног финансирања банака (BTFP).
Овај програм је омогућио америчким банкама да директно приступе средствима Федералних резерви путем
зајмова, тихо решавајући своје проблеме са ликвидношћу.
Ово је смирило кризу и омогућило Федералним резервама да се поново представе као енергични спасиоци финансијског система.
Међутим, ово, наравно, није решило проблеме у америчком банкарском сектору.
Тренутно чак пролази кроз историјску кризу!
Погледајте у наставку преглед обима и величине ове кризе, улогу коју је одиграо Фед, као и његове мотиве и позадину.
I. Историјска криза у америчком банкарском сектору
1. Криза на америчком тржишту комерцијалних некретнина
Данас у Сједињеним Америчким Државама постоји више од 4.000 банака, али се само неколико стотина може сматрати здравим.
Огромна већина, с друге стране, буквално стоји на ивици катастрофе.
Кључни разлог за ово је колапс цена комерцијалних некретнина у историјским размерама.
Следећи примери илуструју колико је овај пад значајан: 23-спратна канцеларијска кула "Прајм Менхетен Оффице Таур" у Њујорку,
процењена на 215 милиона долара 2019. године, сада вреди само 104 милиона америчких долара –
губитак вредности од 51,6 одсто за само пет година.
У Сент Луису највиша пословна зграда – 44-спратна AT&T Тауер – продата је за 3,5 милиона фунти.
2006. године ова првокласна некретнина је и даље коштала 1.234.321.205 долара, што
представља шокантан губитак вредности од 98%!
Бери Стернлихт, милијардер и инвеститор у некретнине, предвидео је губитке од 1 билион долара само у
америчким пословним некретнинама као резултат овог пада цена.
Ови губици се углавном налазе у књигама малих и средњих америчких банака, које сада седе на планинама лоших кредита, од
којих је 30% до 50% у акутном ризику неплаћања, према речима стручњака за племените метале Доминика Кетнера.
Поред тога, кредити за комерцијалне некретнине у укупном износу од 560 милијарди америчких долара истичу до краја
2025. године, а до краја 2028. године тај износ ће порасти на више од 2,8 трилиона америчких долара.
То значи да се кредитне институције у САД такође суочавају са таласом рефинансирања историјских размера.
То значи да се погођене некретнине морају рефинансирати под знатно горим условима. Ако то не успе, морају се продати
уз велики попуст, што доводи до одговарајућих губитака за банке, што би могло довести до колапса банкарског система.
На финансијском тржишту никада раније није било упоредиве ситуације.
2. Криза на америчком тржишту обвезница
Поред кризе на америчком тржишту комерцијалних некретнина, на тржишту обвезница тик-така друга временска бомба.
Растуће каматне стопе су створиле ситуацију која такође може да поремети читав банкарски систем.
Отворили су нове привлачне могућности за улагање, што је значило да америчке државне обвезнице више готово да нису биле тражене.
Као резултат тога, они су драматично изгубили на вредности, остављајући америчке банке да седе на планини
нереализованих губитака у износу од преко 516 милијарди долара.
Док год банке држе ове обвезнице, губици остају "на папиру".
Међутим, ако, на пример, клијенти повлаче своје депозите или су банке приморане да продају ове обвезнице из
других разлога, губици постају стварни и могли би изазвати банкрот банкарског система.
3. Федералне резерве окончавају Програм рочног финансирања банака
Управо када се надвијала историјска банкарска и финансијска криза, Федералне резерве САД су 11. марта
окончале Програм терминског финансирања банака (BTFP).
Кроз овај програм Федералне резерве су за само једну годину потрошиле преко 160 милијарди америчких долара на банке које
су поднеле захтев, тихо им обезбеђујући финансијска средства.
Банке су могле да користе своје обвезнице као колатерал, које су биле вредноване по номиналној
вредности , а не по тренутној тржишној вредности.
На овај начин негативне последице повећања каматних стопа, а пре свега пад вредности на америчком тржишту обвезница, у
потпуности су надокнађене за банке, спасавајући их од колапса.
Са окончањем BTFP-а, банке су стога остале не само без лаког приступа средствима, на пример за спречавање
пуцања мехура на тржишту комерцијалних некретнина у САД, већ и без губитака на тржишту обвезница САД.
Поред тога, каматне стопе, које и даље остају високе, сада поново имају велики утицај на банке, што би могао бити
одлучујући окидач за даљу и још свеобухватнију банкарску кризу.
У светлу драматичне ситуације у америчком банкарском систему, канадско-ирски аналитичар Кевин О'Лири је
убеђен да ће у наредним годинама хиљаде банака пропасти.
Пошто су банке широм света изузетно међусобно повезане, ово би могло довести до масивног глобалног финансијског цунамија
и глобалне економске кризе која би засенила све претходне.
II. Фед – подметнут у финансијском систему и његови мотиви
Споља се америчка Федерална резервна банка представља као озбиљан и енергичан заговорник стабилног финансијског система.
Али испоставља се да је он прави покретач у финансијском систему, који је, према речима финансијског експерта
Ернста Волфа, намерно изазвао и банкарску кризу 2023. године и кризу која се тренутно надвија.
Ернст Волф види следеће везе које објашњавају зашто Фед делује на овај начин:
1. Како смо у завршној фази глобалног финансијског система, централне банке широм света припремају нови финансијски
систем и увођење дигиталних валута централних банака (CBDC).
2. Увођењем ЦБДЦ-а, кредитирање ће бити повучено из комерцијалних банака и очекује се да ће се у
будућности обављати искључиво од стране централне банке.
То значи да у новом монетарном систему више нема места, посебно за мале и средње банке.
Зато се постојећа банкарска криза намерно подстиче како би се процес консолидације у банкарском сектору брзо унапредио.
3. Главни корисници предстојећих колапса банака биће велике америчке банке као што су Голдман Сакс и Џеј-Пи Морган Чејс.
Овај други је већ купио First Republic Bank 2023. године за делић њене вредности.
Ове велике банке ће искористити предстојећу кризу на исти начин, откупљујући огромну имовину по повлашћеним ценама.
Ово, пак, иде у прилог великим менаџерима имовине као што су БлекРок, Вангард и Стејт Стрит, који су главни акционари у
великим америчким банкама и управљају имовином супербогатих.
4. Пошто ниједан фонд банкарских гаранција нема довољно финансијских средстава да спаси власnike рачуна и депоненте који
су пред пропашћу у ономе што би могла бити највећа банкарска криза свих времена, ово би
могло бити идеална одскочна даска за увођење ЦБДЦ.
Коришћењем ових нових новца за тренучну исплату помоћи, могао би бити представљен са позитивном сликом спасиоца система.
Верно Винстону Черчилу: "Никада не пропустите кризу да бисте је искористили!"
III. Позадина америчке Федералне резерве
Према Ернсту Волфу, Фед очигледно неће оклевати да уведе нови дигитални финансијски систем.
Припремљено је да доведе хиљаде банака до неплаћености и уништи трилионе долара имовине како би привукло или
приморало становништво да прихвати овај нови монетарни систем.
Чини се да од овога највише користи имају само супербогати.
Да бисмо дубље разумели зашто Фед делује не у општем интересу, већ у корист ове мале мањине,
важно је знати да Фед није државна институција.
Према Стивену Гудсону, бившем директору Јужноафричке резервне банке и стога апсолутном инсајдеру у финансијском систему,
Федералне резерве, као и готово све централне банке широм света, као и ММФ и Светска банка, су приватне банке
и институције које своје пословање воде искључиво у корист својих акционара и оснивача.
У својој објављеној књизи "Историја централних банака", он, на пример, наводи и главне акционаре Феда.
У следећим банкама су укључене, заједно са банкарским династијама иза њих: - JP Morgan Chase Bank - Goldman Sachs Bank of New York
- Lazard Brothers Bank of Paris - Israel Moses Sieff Bank of Italy - Shearson American Express Bank - Банке Ротшилда у
Лондону и Паризу - Банке Варбургова у Хамбургу и Амстердаму
Дакле, то је мали круг супербогатих појединаца који покрећу тренутну банкарску кризу.
Они желе да напуне своје џепове и привуку нас у свој нови дигитални монетарни систем, можда маскиран као пакет спасавања.
Као што је Kla.TV већ показала у програму "Ернст Волф: Дигитални новац централне банке – крај слободе!" , ово се дешава искључиво
с циљем да нас потпуно контролишу и одузму нам све слободе.
Финансијски систем поново иде ка краху, а најновије смањење каматних стопа Феда неће ништа променити.
Тешко је предвидети када ће доћи до колапса, али једно је извесно: банстари, који злоупотребљавају своју моћ с неисказивом
криминалном енергијом како би прикупили све више богатства и моћи, учиниће све што је у њиховој моћи да избегну да буду
разобличени као узрок финансијског колапса који су изазвали.
На тај начин они могу изазвати ескалацију других криза – укључујући и постојеће војне сукобе,
који тренутно сведоче драматичном интензивирању.
Колико год да покушавају да нам свој нови дигитални новац учине прихватљивим, он је свакако
тројански коњ и никада није решење за проблеме.
Решење је да се ови банканстери држе одговорним као узрок криза и да им се одузме моћ.
Према бившем шефу централне банке Стивену Гудсону, њихов утицај се заснива на чињеници да су узурпирали право да
стварају новац из ничега и затим га позајмљују уз камату.
Они су то успели тако што су преузели контролу над централним банкама света.
Зато је потребна "глобална редукција дугова", односно отпис свих дугова које су дужне националне државе које су биле потиснуте,
опљачкане и фактички експроприсане од стране централних банака, Међународног монетарног фонда и
Светске банке, као и повраћај свих одузетих ресурса.
Јер баш као што су кредити створени из ничега, тако и дугови морају нестати у ваздуху.
Ако се право на стварање новца врати народу и појединачним сувереним државама, цела ноћна мора ће се окончати.
Посебно у овој глобалној кризи, дошло је време да ово захтевамо – ако не сада, онда када?