Voittoa tavoittelematon järjestö "Verantwortung für die Familie e.V." julkaisi heinäkuussa 2024 tiedotteessaan seuraavat tiedot:
Saksan liittovaltion rikospoliisin (BKA) mukaan lapsiin kohdistuneet seksuaalirikokset kolminkertaistuivat
vuonna 2023 edellisiin vuosiin verrattuna, ja 30 prosenttia epäillyistä oli lapsia ja nuoria.
Yksi esimerkki tästä ovat niin sanotut itsensä kuvaajat, jotka julkaisevat pornografisia
kuvia itsestään sosiaalisissa verkostoissa.
Lapsi- ja nuorisopornon alalla alaikäisten epäiltyjen osuus oli hälyttävät 40 prosenttia.
Miten tällainen kehitys voi tapahtua?
Sekä Kla.TV että lukemattomat muut asiantuntijat varoittivat juuri näistä ylilyönneistä vuosia ja vuosikymmeniä sitten.
He varoittivat Helmut Kentlerin lausunnoista, seksologin, joka oli todistettavasti sekaantunut pedokriminalistisiin
juonitteluihin ja joka jo 1970-luvulla väitöskirjassaan levitti vaarallisesti sanoja: "Seksuaalisuutta
voidaan kasvattaa vain, jos jotain seksuaalista tapahtuu."
Lisäksi varoitettiin nimenomaisesti "monimuotoisuuden seksuaalikasvatuksesta".
Hän vaati Kentleriin viitaten suoraan, että lapsilla pitäisi olla mahdollisuus sensuroimattomaan intiimiin kanssakäymiseen toisten
lasten kanssa, erityisesti seksuaalisen oppimisen kannalta.
Prof. Uwe Sielert (Kielistä) oli tämän seksuaalikasvatuksen suunnannäyttäjä ja keskeinen avainhenkilö, joka toimi konsulttina,
kouluttajana tai tieteellisenä neuvonantajana lähes kaikissa seksuaalikasvatusinstituutioissa ja työskenteli
hyvin tiiviisti BZgA:n kanssa, jolle hän myös julkaisi.
Tämän seurauksena Sielertin ajatukset on sisällytetty myös WHO:n standardeihin seksuaalikasvatusta varten
Euroopassa (WHO Standards for Sexuality Education in Europe).
Timmermann ja Tuider noudattavat hänen näkemyksiään ja sisällyttävät ne opettajille
tarkoitettuihin oppikirjoihin normaalina opetuskäytäntönä.
Franziska Giffeyn tukemana nämä vaatimukset ovat löytäneet tiensä myös päiväkotien tukiaisiin.
Lasten opettaminen sukupuoli-identiteettien ja elämäntapojen moninaisuudesta on osa päiväkotien kasvatustehtävää.
Joissakin tapauksissa perustettiin kehon tutkimushuoneita, joissa lapset saivat leikkiä lääkäriä.
Tai sitten on olemassa erityisiä lastentarhan laatikoita löytämistä, katsomista ja tuntemista varten, jotka
esiteltiin varhaiskasvatuksen koulutusmessuilla vuonna 2015.
Volker Beck piti jopa "pedoseksuaalisuuden dekriminalisointia" "kiireellisenä" ja vetosi avoimesti alle
12-vuotiaiden lasten seksuaalisen kanssakäymisen kriminalisointia koskevan suojaikärajan alentamiseen.
Ja viimeisenä mutta ei vähäisimpänä vuonna 1981 vaadittiin aikuisten ja lasten välisen
väkivallattoman seksin rankaisemattomuutta.
Ja vieläkö pitäisi tulla yllätyksenä, että seksuaalisia hyökkäyksiä tapahtuu jo päiväkotilasten keskuudessa?
Eikä vähiten Mainzin päiväkodissa, jossa oli 53 lasta.
Seksuaalisen väkivallan perversiot sekä ilkeät väkivallalla ja ruumiinvammoilla uhkailut, ja
vieläpä kaikkein pienimpien lasten keskuudessa.
On edelleen epäselvää, miksi päiväkodin henkilökunta ei estänyt tällaisia hyökkäyksiä.
Ilmeisesti tämä oli päiväkodin arkea koskevien ohjeiden mukaista.
Ketkä todella ovat tämän varhaisen seksualisoinnin esi-isiä?
Mihin tavoitteisiin he todellisuudessa pyrkivät? Ja kenen "tieteisiin" lapsiemme opetussuunnitelmat perustuvat?
Katsokaa seuraava dokumenttielokuva "Urväter der Frühsexualisierung", joka osoittaa
pedokriminalististen "tiedemiesten" hirvittävät juonittelut.