Neprofitna udruga "Verantwortung für die Familie e.V." (Odgovornost za obitelj) objavila je
sljedeće činjenice u biltenu od srpnja 2024.:
Prema njemačkom Saveznom uredu za kriminalističku policiju (BKA), seksualni prijestupi protiv djece u 2023. godini
utrostručili su se u usporedbi s prethodnim godinama, pri čemu je 30 % osumnjičenika same djece i adolescenata.
Jedan primjer toga je takozvani self-filmer, koji na društvenim mrežama objavljuje pornografske snimke sebe.
U području dječje i mladenačke pornografije, udio maloljetnih osumnjičenika iznosio je alarmantnih 40%.
Kako su se takvi razvojni događaji mogli dogoditi?
I Kla.TV i bezbrojni drugi stručnjaci upozoravali su upravo na ove pretjeranosti prije mnogo godina i desetljeća.
Upozorili su na izjave Helmueta Kentlera, seksologa za kojeg je dokazano da je bio uključen u pedofilske aktivnosti i koji je još
1970-ih u svojoj disertaciji propagirao opasne ideje, citirajući: "Seksualnost se može
poučavati samo ako se dogodi nešto seksualno."
Također je bilo izričitih upozorenja protiv "spolnog odgoja temeljenog na raznolikosti".
Jer je ona izravno zahtijevala, pozivajući se na Kentlera, da djeca trebaju imati priliku upustiti se u
intimni kontakt s drugom djecom uz što manje cenzure, osobito u svrhu seksualnog učenja.
Pionir i središnja figura u ovom pristupu seksualnom odgoju bio je prof. Uwe Sielert (iz Kilja), koji je sudjelovao u gotovo svim
institucijama za seksualni odgoj kao savjetnik, trener ili znanstveni savjetnik te je vrlo usko
surađivao s BZgA , za koji također objavljuje.
Kao rezultat toga, Sielertove ideje također su uključene u "WHO standarde za seksualno obrazovanje u Europi".
Timmermann i Tuider slijede njegova stajališta i uključuju ih u udžbenike za odgojitelje kao uobičajenu nastavnu praksu.
Pod potporom Franziske Giffey , ovi su zahtjevi također našli put u smjernice za vrtiće.
Podučavanje djece o raznolikosti rodnih identiteta i životnih stilova dio je obrazovnog mandata dječjih vrtića.
U nekim slučajevima uređene su prostorije za istraživanje tijela kako bi djeca mogla igrati doktora.
Alternativno, postoje posebne kutije za istraživanje, promatranje i opipavanje, koje su predstavljene na
sajmu obrazovanja u ranom djetinjstvu 2015. godine.
Volker Beck je čak propagirao "dekriminalizaciju pedoseksualnosti" kao "hitno nužnu" i otvoreno
zagovarao snižavanje dobne granice za kaznenu odgovornost za seksualni kontakt s djecom mlađom od 12 godina.
I na kraju, ali ne i najmanje važno, 1981. godine postojali su pozivi da se
dekriminalizira nenasilan seks između odraslih i djece.
I čudi li se itko da se seksualni napadi već događaju među djecom u vrtićima?
Ne najmanje, na primjer, u vrtiću u Mainzu s 53 djeteta.
Perverzije seksualnog nasilja, kao i okrutne prijetnje nasiljem i fizičko zlostavljanje, čak i među najmlađom djecom.
Do danas ostaje nejasno zašto osoblje vrtića nije spriječilo takve napade.
Očito je da je ovo bilo u skladu s uputama za svakodnevni život u vrtiću.
Tko su stvarni preci ove rane seksualizacije?
Koji su njihovi stvarni ciljevi? I na čijoj je "znanosti" temeljen kurikulum za našu djecu?
Molimo pogledajte naš dokumentarni film "Urväter der Frühsexualisierung" (Progenitori rane seksualizacije), koji
razotkriva odvratne aktivnosti pedofilskih "znanstvenika".