Nový vynález pro sebevraždu prostřednictvím kapsle Sarco prolomí hráz chránící život.
Po kanadském programu eutanazie přichází to, čeho se kritici dlouho obávali: V současné době se
rychle zvyšuje počet případů "smrti na požádání".
Švýcarsko, které je již dlouho známé svými liberálními předpisy o asistované sebevraždě, se nyní musí potýkat s
dalším novým obchodním modelem dobrovolně zvolené smrti.
V kantonu Schaffhausen se v současné době vášnivě diskutuje o souladu kontroverzní
sebevražedné kapsle "Sarco-Pod" s právními předpisy.
Kapsle Sarco, plně automatizovaná plynová kapsle ve tvaru rakve vyrobená na 3D tiskárně, je
navržena tak, aby umožnila samovolné umírání.
Poté, co se zúčastníte online průzkumu, který určí vaši svobodnou vůli, obdržíte
přístupový kód a můžete vstoupit do vražedné kapsle.
Uvnitř najdete páčku, kterou jednoduše přehodíte. Asi po 30 sekundách ztratíte vědomí.
Dne 23. září 2024 došlo k prvnímu smrtelnému použití kapsle v lese v kantonu Schaffhausen.
V důsledku toho zemřela 64letá Američanka. Žena záměrně odcestovala do Švýcarska za tímto účelem.
Philip Nitschke, vynálezce kapsle a prezident společnosti Exit International, sledoval smrt ženy
prostřednictvím přímého videopřenosu z Nizozemska.
Policie v Schaffhausenu poté zatkla všechny osoby přítomné na místě činu - za podněcování a napomáhání k sebevraždě.
Nitschke byl rovněž zatčen a jeho počítače a prototyp Sarco byly zabaveny.
Nitschke je ve vazbě do 8. října 2024. Na seznamu čekatelů na smrt v kapsli je stále 371 dalších osob.
Úřady stále potřebují více vysvětlení. Jedno je však jisté: politici se snaží
konkretizovat právní rámec pro úmrtí v případě Sarco.
Diskuse je v plném proudu a ze všech stran můžete slyšet různé, někdy velmi dojemné
důvody a příběhy ve prospěch používání kapsle.
"Sebeurčení" je zde velkým heslem.
Poslechněme si však příklad kanadského programu Maid : Nejde už "jen" o eutanazii pro dospělé.
Dokonce i děti bez minimální věkové hranice mohou využít "samostatně zvoleného",
"vlastního rozhodnutí" o ukončení svého života.
Děti mají být potraceny "postnatálním usmrcením". A která morální autorita rozhoduje, kde je hranice?
Pokud švýcarští politici nedokážou učinit přítrž takovým věcem, jako je zjednodušená sebevražda, nezbývá než
sledovat, jak se hráz protrhne a my tady u našich evropských sousedů budeme opět legálně obětovat děti.
Poslechněte si však následující pořad, abyste zjistili, jak daleko je Kanada již nyní v čele.
[Jste chudí, v depresi, s postižením nebo jinak společensky nepřijatelní? Pak si raději zvolte krásnou smrt!
[Každý, kdo slyší takový výrok, si myslí, že slyšel špatně!
Tento nebo podobný slogan by se však brzy mohl stát heslem kanadského vládního
programu eutanazie - Medical Assistance in Dying.
V kanadském odvětví eutanazie se rozšířily plány na asistovanou sebevraždu.
Tato státem posvěcená a organizovaná sebevražda, která existuje již několik let, nabývá stále propracovanějších forem.
Nelze popřít jistou podobnost se sci-fi filmem "Soylent Green", v němž lidé rádi umírají pro
obecné dobro, místo aby byli nepohodlným balastem.
Kanada se rozhodla definovat sebevraždu smrtící injekcí jako zdravotní péči.
Nejenže se ozývají hlasy, že by tato možnost měla být dostupná dětem již od 12 let. Nyní dva filozofové z
Torontské univerzity dokonce tvrdí, že eutanazie chudých by měla být společensky přijatelná.
[Kayla Wiebe, doktorandka filozofie, a bioetička Amy Mullin, profesorka filozofie, píší v časopise Journal of Medical Ethics:
"Je nepřijatelné, aby lidé, kteří již trpí nespravedlivými sociálními podmínkami, byli nuceni čekat na jejich zlepšení.
Doporučené řešení by mělo být považováno za přístup omezující škody a mělo by být vnímáno jako "menší
zlo" mezi dvěma více či méně ideálními možnostmi."
Obě dámy jasně říkají, že existují jen dvě možnosti: buď bídný život bez naděje na
pomoc nebo zlepšení, nebo "krásná sebevražda".
Ačkoli Wiebe a Mullin to popisují jako "nejhorší možný scénář", striktně z toho vyplývá, že takto
znevýhodněné osoby mají právo rozhodovat o svém životě samy.
Podle jejího názoru by měl mít každý právo rozhodnout se, zda jeho život stojí za to, a toto rozhodnutí by mělo být respektováno.
I když je toto řešení podle ní tragické, přesto by bylo nejlepším "přístupem k omezení škod".
To nevyhnutelně vyvolává otázku, pro koho jsou taková nelidská řešení nejškodlivější.
Aby posílily svou "eticky přijatelnou" sebevraždu, používají obě dámy děsivé příběhy kanadských občanů, kteří se
museli uchýlit k eutanazii kvůli nedostatku sociální pomoci.
Vzhledem k rychlému vývoji kanadského režimu asistované sebevraždy a odhodlání Trudeauovy vlády jej dále
rozšiřovat je třeba brát podobné návrhy se smrtelnou vážností.
Místo toho, aby politické vedení udělalo vše pro nápravu situace a za každou cenu učinilo život těchto lidí
snesitelnějším, je zde "sebevražda" nejen upřednostňována, ale dokonce navrhována jako nejpřijatelnější řešení.
[Kdo dává přednost smrti před životem občanů svého národa, dopouští se zločinu.
A každý, kdo nebojuje za ochranu životů svých bližních za každou cenu a nepomáhá jim k lepšímu životu,
se nesmí nazývat ani vystupovat jako zástupce lidu.