De vestlige mediers holdning til konflikten mellem Ukraine og Rusland er ikke til at tage fejl af.
Ruslands regering - centreret omkring præsident Putin - er aggressoren.
Den ukrainske regering er offeret, som skal forsvare sig selv.
Rapporter om Rusland er næsten uden undtagelse negative, "der er ingen pressefrihed osv.".
Man hører næsten ikke noget negativt om Ukraine.
Den ukrainske journalist og tv-vært Diana Panchenko tegner et helt andet billede.
Hun når ud til et millionpublikum på YouTube og har 300.000 følgere på sin Telegram-kanal.
Redaktør Sascha A. Roßmüller fra det tyske magasin og portal "DEUTSCHE STIMME" gennemførte et interview med
Panchenko, som blev offentliggjort den 11. oktober 2024.
DEUTSCHE STIMME" - grundlagt i 1976 - sætter "den nationale interesse i forgrunden" og
bidrager til en afbalanceret meningsdannelse.
Lyt til et uddrag af interviewet nedenfor.
Den repræsenterer en vigtig modstemme til den ensidige rapportering i de vestlige medier.
Og det viser også en vej ud af den eskalerende konflikt mellem Rusland og Ukraine med Europa.
Panchenko om den diskrimination og chikane, hun blev udsat for som ukrainsk journalist
At være journalist i Ukraine er et utaknemmeligt job.
I mine 15 år i dette job er jeg blevet overfaldet tre gange.
Jeg modtager trusler hver dag.
(Ukraines præsident) Zelenskyi har indført personlige sanktioner mod mig.
Der er indledt en straffesag mod mig, og jeg risikerer en livstidsdom - alt sammen på grund af et indlæg på Telegram om,
at vi har brug for fredsforhandlinger for at redde Ukraine.
Det er ikke for sjov, det hele står i mine filer.
Når jeg hører, at Ukraine kæmper for sin frihed i denne krig, bliver jeg urolig, for jeg ved, at der ikke er nogen frihed der.
Mine programmer plejede at have de højeste seertal af alle ukrainske nyhedsmedier.
Jeg vandt en pris som årets journalist.
Og da krigen startede, var jeg i Kiev. (...) Jeg ved, hvad jeg taler om. (...)
Men regeringen gør alt, hvad der står i dens magt for at lukke munden på mig.
Panchenko rapporterer om udviklingen i Ukraine siden Maidan i 2014
Men lad os starte fra begyndelsen:
Jeg var journalist under begivenhederne på Maidan.
Jeg var der hver dag og så pøblen kaste sten og molotovcocktails mod politiet.
Jeg har set folk blive betalt for at provokere.
Men du vil ikke høre om det i de vestlige medier.
Efter Maidans succes indførte regeringen streng censur.
Mindretallet tog kontrol over flertallet.
Det var en dødsdom at sige, at man var imod Maidan og ikke støttede kuppet.
På det tidspunkt blev flere kendte journalister myrdet i Ukraine.
Som mordet på Oles Buzina.
Efterforskningen er stadig i gang, selv om alle ved, hvem der gjorde det.
Efter Maidan arbejdede jeg på kanalen "NewsOne".
Vores holdning var ærlig og upartisk.
Vi har rapporteret om korruptionen hos Selenskyj og hans team.
Vi tilbød en platform til dem, der går ind for Minsk-aftalen og Ukraines neutrale status.
Vi har arbejdet for fred.
Selenskyj lukkede vores kanal - og to andre - i februar 2021.
Det skete et år før krigen - et yderligere tegn på, at han allerede vidste, hvad der ville komme.
Han forsøgte at slette alle alternative informationskilder.
Panchenko rapporterer om udviklingen i Ukraine efter krigens start den 24. februar 2022.
Da krigen startede, var jeg i Kiev.
Jeg blev straks erklæret for en fjende af staten, og jagten begyndte. Der var flere angreb mod mig.
Siden krigens begyndelse er diktaturet i Ukraine blevet intensiveret. Alle tv-stationer er blevet lukket.
Der er kun én tilbage, som er under Selenskys kontrol.
Alle kendte journalister fik besøg af "SBU" (Ukraines indenlandske efterretningstjeneste).
Det truede endda mine slægtninges sikkerhed.
Enhver kritik af myndighederne betragtes som forræderi.
Siden krigens begyndelse har "SBU" indledt over 2.500 straffesager på baggrund af politiske anklager.
Nogle af mine kolleger er forsvundet. Andre er blevet tortureret. Mange af dem sidder i fængsel.
Det var kun takket være min berømmelse, at jeg overlevede og kunne forlade landet - for at arbejde som
journalist og også for at bevare min moralske integritet. (...)
Panchenko om årsagerne til den russisk-ukrainske krig
Den russisk-ukrainske krig var ikke et tilfælde.
Forberedelserne til at ofre Ukraine har ikke kun stået på i de sidste 30 år.
De har været i gang siden slutningen af Anden Verdenskrig.
For at forstå, hvor Ukraines vej kan føre hen, skal man bare se på kortet.
Vi skulle bare være neutrale - ikke pro-russiske, men bare neutrale, med andre ord: "Hold os ude af problemer".
I stedet fik NATO lov til at opbygge sin infrastruktur i Ukraine. Alt dette begyndte før 1991.
Allerede før afslutningen af Anden Verdenskrig samarbejdede de britiske og amerikanske efterretningstjenester
med ukrainske nationalister mod Sovjetunionen. (...)
Ukraine havde to muligheder.
Første mulighed: neutralitet og gode relationer til Rusland.
Mulighed to: en stødpudezone og krig - til sidste mand.
[Ukraine har valgt den anden mulighed - eller mere præcist - den blev valgt for Ukraine.
Jeg vil ikke opremse de ressourcer, som Vesten har brugt på at vende ukrainerne mod
russerne. - Det er der allerede nok, der ved.
Som en, der er lige så gammel som det moderne Ukraine, må jeg sige, at vi er en del af et stort eksperiment.
Propagandaen har gjort medlemmerne af en familie til fjender.
Det starter i skolen, hvor Rusland fremstilles som årsagen til alle vores problemer.
Alle dem, der opfordrede til fred og advarede os, blev afsat, dræbt eller smidt i fængsel. (...)
Panchenko rapporterer om Selenskyjs rolle
Jeg kender Selenskyj lidt. Jeg kender hans hold.
Han er afhængig af berømmelse og hader al kritik.
Det er ikke nødvendigvis dårligt for en skuespiller, men det er helt uacceptabelt for en
politiker - for slet ikke at tale om en præsident.
Men i øjeblikket træffer Selenskyj stort set ingen beslutninger.
Det amerikanske udenrigsministerium træffer disse beslutninger for ham, og Jake Sullivan (den nationale
sikkerhedsrådgiver under Biden) er hans overordnede. (...)
Panchenko om spørgsmålet om, hvem der sidder i Det Hvide Hus - Donald Trump eller Kamala Harris?
Jeg synes, det er en grov forsimpling at sige, at Trump vil afslutte krigen.
Men jeg ville elske at tage fejl.
Ukraine støtter helt sikkert Biden-administrationen i denne valgkamp. (...)
Panchenko om udviklingen af stigende spændinger, om det kan eskalere til en omfattende katastrofe
Jeg hader at være overbringer af dårlige nyheder.
Men jeg ser ingen udsigt til nedtrapning.
Vi lever i en verden, hvor man ikke kan kalde en spade for en spade.
For at sige det enkelt: Krigshisserne vil ikke tillade det.
Verden styres af et aggressivt mindretal.
De undertrykker, ødelægger eller dræber alle, der er uenige med dem.
De camouflerer også deres forbrydelser med angiveligt progressive ideer og demokratisk mærkning.
Maidan-begivenhederne har stort set spredt sig over hele verden (...).
For tre århundreder siden erklærede Immanuel Kant i sit filosofiske essay "Mod evig fred", at
menneskeheden kan opnå universel fred enten gennem universel oplysning eller gennem en ødelæggende konflikt.
Desværre ser det ud til, at kun noget forfærdeligt kan få folk til at tænke.
Og det betyder, at flere mennesker vil dø.
Jeg vil meget gerne tage fejl, men det ser ud til, at den næste fase i optrapningen er en total krig
mellem Rusland og NATO. I Ukraine og i Europa. (...)
Det smerter mig at sige det, men i dag følger Europa i Ukraines fodspor og træffer beslutninger, der skader dets egen befolkning.
Jeg elsker Tyskland, og jeg har været der før.
Jeg respekterer landets store kultur og beundrer dets folks hårde arbejde, og jeg kan kun
ønske, at Tyskland genvinder sin suverænitet.
Der kan ikke være noget Europa uden et stærkt Tyskland.
Og for at være stærk skal den forfølge sine nationale interesser.
Panchenko om sin personlige fremtid
Mit hovedmål er at hjælpe folk med at forstå hinanden.
Roden til alt ondt er uvidenhed.
I årevis er der blevet rejst en mur mellem russere og ukrainere med det formål at sikre,
at de stort set ikke ved noget om hinanden.
Og nu er de i gang med at bygge en lignende mur mellem Rusland og Europa.
I dag fokuserer jeg på at fortælle folk sandheden om krigen i Ukraine for at forhindre en endnu større konflikt.
Jeg udgiver videoer på min X-konto.
Min bog (med titlen "The Inevitable") udkommer snart i Europa og USA, og jeg planlægger også en filmversion.
- Jeg beder om fred for os alle og håber, at den sunde fornuft vil sejre.