Černobyl nejen dodával plutonium pro jaderné bomby, ale sám byl součástí gigantické zbraně."
"Máme novou zbraň - takříkajíc v portfoliu našich vědců.
Je tak silný, že kdyby se používal donekonečna, veškerý život na Zemi by byl vyhlazen."
"HAARP - zbraňový systém poškozující klima"
"mění klima, vyvolává zemětřesení, otevírá sopky pomocí elektromagnetických vln.
"Vysoce rizikový faktor"
Vystřelili 25.4.86
Pak se 26. dubna 1986 bezpečnostní zařízení definitivně porouchalo. vystřelila z konstrukce
kontejnmentu a vychrlila radioaktivní materiál.
Jaderný spad se rozšířil po celé Evropě."
Werner Altnickel, který je od roku 1974 samostatným televizním technikem, je držitelem ceny
EUROSOLAR 1997 a dalších ekologických ocenění.
V roce 2008 přednášel na "Konferenci proti cenzuře" pro více než 1 000 návštěvníků o chemických
zbraních pro manipulaci s počasím, tzv. chemtrails.
Hovořil také o elektromagnetických "technikách manipulace s počasím" pomocí zařízení HAARP.
Jako ekolog byl členem Strany zelených a v roce 1987 se stal aktivistou Greenpeace.
Altnickel se intenzivně zabýval havárií jaderné elektrárny v Černobylu 26. dubna 1986.
Podle oficiální zprávy šlo o nejvážnější havárii v historii mírového využívání jaderné energie.
K neštěstí údajně došlo během testu, který měl simulovat úplné selhání vnějšího napájení jaderného reaktoru.
Werner Altnickel se s tímto vysvětlením nikdy nespokojil.
Poté, co zveřejnil svůj intenzivní výzkum o havárii černobylského reaktoru, byl v roce 2005 propuštěn z Greenpeace výpovědí.
V dopise bylo uvedeno, že jeho publikace o Černobylu, manipulaci s počasím a skalárních
zbraňových systémech nejsou v zájmu Greenpeace.
Kla.TV dnes vysílá dokument Wernera Altnickela.
V něm přesvědčivě dokazuje, že černobylská havárie ve skutečnosti nemohla být "nehodou"!
Kvůli mnoha zjevným nesrovnalostem Altnickel intenzivně studoval knihu "FER DE LANCE", kterou v roce 2002 vydal specialista
na skalární vlny a americký podplukovník Tom Bearden.
Dospěl k závěru, že tato katastrofa byla způsobena skalární, elektromagnetickou výměnou úderů mezi KGB Sovětského svazu a USA.
Černobylská jaderná elektrárna se tehdy nacházela na území Sovětského svazu.
Ani ruská strana, ani USA nemají zájem na objasnění skutečného pozadí této údajné nehody!
Proto je výzkum Wernera Altnickela tak vysoce aktuální!
Tento dokument není jen historickým přehodnocením.
Tehdejší zbraňové systémy pro nás v současné dramatické globální situaci představují ještě nebezpečnější hrozbu.
K tomu se vrátíme na konci tohoto programu.
I. Výbušná prohlášení Prof. Dr. Edmunda Lengfeldera
Werner Altnickel narazil při svém pátrání na článek Martina Ebnera z 31. srpna 2003 o exkurzi s novináři do ochranné zóny
černobylské jaderné elektrárny, kterou podnikl s profesorem Dr. Edmundem Lengfelderem z
Otto Hugova radiačního institutu v Mnichově.
On a jeho tým pravidelně pomáhali radioaktivně zamořeným lidem, a to i zdravotně.
Prof. Dr. Lengfelder učinil následující výbušná prohlášení: Citujeme ze zprávy "Landpartie
mit Geigerzähler" Martina Ebnera z 31.8.2003:
"Už vidím Černobyl! Sarkofág a všechno!"
. Pripjať, překvapivě velké město duchů pro bývalé zaměstnance elektrárny, je vidět hned vedle jaderné elektrárny.
A co jsou ty obrovské antény, které nejsou známé z žádné fotografie z Černobylu, ale
nyní jsou nad Pripjaťí vidět pouhým okem?
Lengfelderovo prohlášení:
Jedná se o nedokončenou odpověď na americký program "Hvězdných válek", konkrétně o dvě 150
metrů vysoké a 600 metrů dlouhé anténní stěny.
Deset z nich mělo být rozmístěno v kruhu o průměru 35 kilometrů, aby bylo možné vysílat vysokofrekvenční paprsky do ionosféry.
Odrazy mohly zasáhnout všechny body na Zemi extrémně intenzivním zářením a ochromit například západní komunikační systémy.
Jaderná elektrárna měla poskytovat obrovské množství energie, 16 reaktorových bloků.
"To by fungovalo," je si jistý Lengfelder: .
Černobyl tedy nejen dodával plutonium pro bomby, ale sám byl součástí gigantické zbraně."
Výroky Prof. Dr. Lengfeldera potvrzují i nahrávky, které jsou k vidění v dokumentu Bavorského rozhlasu z roku 2006:
Příroda rekultivuje lokalitu strom po stromu.
Závora v zóně s omezeným přístupem se zvedne pouze pro cestu do další zóny s omezeným přístupem.
Rychle rostoucí lesy jsou všude kontaminované, stejně jako lesy elektrických sloupů, které nelze
roztavit, protože ocel by zůstala radioaktivní.
Sloupy sloužily k zásobování domácností a průmyslu elektrickou energií, ale také pro vysokofrekvenční protiraketový systém,
kterým chtěli Sověti eliminovat americké a jaderné rakety.
Její elektronika byla katastrofou zničena; stejně jako všechno ostatní se proměnila v náhrobní kámen.
Podle profesora Dr. Lengfeldera bylo hlavním účelem jaderné elektrárny v Černobylu dodávat obrovské množství
energie pro nedalekou vojenskou superzbraň u Pripjati!
V konečné fázi mělo být postaveno 16 jaderných elektráren.
Ty měly dodat celkem deset takových superzbraní s nepředstavitelným množstvím energie.
Tento plán rozhodně nezůstal bez povšimnutí amerických tajných služeb!
II. Vývoj vojenské superzbraně v Sovětském svazu
Protože Sověti nebyli schopni tak rychle dohnat USA ve vývoji atomových bomb, využili znalostí německých vysokofrekvenčních
inženýrů, kteří byli po roce 1945 deportováni do Ruska.
V Rusku již vyvinuli nový typ průzkumného radaru s dlouhým dosahem a nyní zkoumali "antény nad horizontem".
To vedlo k vývoji skalárních elektromagnetických "antén pro detekci radarových střel" a odpovídající elektroniky!
Poválečný vývoj pak vyvrcholil technologiemi s dvojím přínosem:
Kromě mírového použití byly tyto vyvinuté zbraně používány také k útokům a ničení v armádě, např. k odpalování
raket, k vyvolávání zemětřesení, k manipulaci s počasím nebo k psychické manipulaci atd.
Nová technologie Rusů se stala známou jako "Datel".
Termín "datel" vznikl podle rušivého rádiového šumu podobného tlukotu datla, který poprvé objevili radioamatéři.
Tento termín použily také americké noviny "Miami Herald" v článku "Bitva s ruským datlem".
Tato superzbraň je typ paprskové zbraně, která vyžaduje obrovské množství energie.
V roce 1957 způsobil výzkum této vojenské skalární superzbraně v bývalém SSSR velkou katastrofu.
V Kyštymu nedaleko Majaku se nacházelo tajné jaderné "vojenské výzkumné zařízení".
Tato katastrofa měla za následek stokrát vyšší úroveň radiace v regionu než v Černobylu!
Bývalý podplukovník americké armády Tom Bearden působil jako analytik v Pentagonu.
Byl uznávaným "odborníkem na skalární technologie" a vydal v němčině knihu "Skalartechnolgie".
Tuto katastrofu vysvětluje takto: "Sověti způsobili energetický výbuch při svém brzkém selhání v Kyštymu.
To způsobila jaderná exploze z nedalekého úložiště jaderného odpadu!
Radioaktivní spad zamořil přibližně 1 200 kilometrů čtverečních, které jsou dodnes extrémně kontaminované.
Věděl jsem také, že Sověti nainstalovali bezpečnostní systémy na všechny své skalární vysílače, aby je
ochránili před mimořádnými událostmi, jako byla ta v Kyštymu .
Chtěli použít tyto bezpečnostní systémy k pomalému a bezpečnému vybíjení energie do země
po delší dobu v případě zkratu ve vysílačích."
Ve své knize "FER DE LANCE" Bearden pokračuje:
"Nové superzbraně byly vyvinuty, vyrobeny a nasazeny pod vedením KGB.
Protože byly přísně tajné, nikdy nebyly předány pravidelné ruské armádě!"
Bývalý šéf vlády Sovětského svazu Nikita Chruščov učinil v roce 1960 před jeho předsednictvem
následující prohlášení o budoucích skalárních zbraních:
"Máme novou zbraň - takříkajíc v portfoliu našich vědců.
Je tak silný, že kdyby se používal donekonečna, veškerý život na Zemi by byl vyhlazen."
Nová skalární superzbraň však byla uvedena do provozu až v dubnu 1963.
Příliš pozdě na to, aby Chruščov čelil americké konfrontaci v kubánské raketové krizi v říjnu 1962.
Superzbraň byla poprvé použita 10. dubna 1963 ke zničení americké ponorky "U.S.S. TRESHER" u východního
pobřeží USA během podvodního cvičení jako ukázka síly!
Oficiální historiografie však stále tvrdí, že se ponorka s jaderným pohonem potopila kvůli technické závadě.
III Vojenská superzbraň dokáže manipulovat s počasím!
Bývalý americký prezident Lyndon B. Johnson v roce 1962 řekl: "Kdo ovládá počasí, bude ovládat svět."
Protože je prokázáno, že tato nová skalární technologie dokáže ovlivňovat počasí, znamená každý pokrok ve
výzkumu těchto zbraní obrovskou politickou a vojenskou moc!
Již v 70. letech 20. století prováděli Sověti a později i další vojenské síly rozsáhlé manipulace s počasím.
O sovětských "vysílačkách pro datla" se psalo jak v USA, tak v Evropě.
To ukazuje například karikatura o kontrole počasí ve "WELT am SONNTAG" z 8. srpna 1974:
Populární formou se zde probíralo elektromagnetické řízení zemětřesení, řízení vln veder a
extrémního sucha a také výroba sněhových srážek.
Existenci těchto nebezpečných meteorologických zbraní potvrzuje i Evropský parlament ve zprávě ze 14. ledna
1999 nazvané "HAARP - zbraňový systém poškozující klima"!
IV. Zkoušky kontroly zbrojení vojenské superzbraně
Dne 16. června 1972 se ve Stockholmu konala konference a rezoluce OSN o prevenci škod na životním
prostředí způsobených ničivými zbraněmi a jinými systémy!
V roce 1975 předložili Sověti několik návrhů na jaderné odzbrojení a odzbrojení skalárních elektromagnetických zbraní.
USA je však v té době ignorovaly.
V letech 1976/77 byla přijata "Úmluva OSN-ENMOD", která má zabránit "systémům ekologických zbraní".
Ty však byly závazné pouze částečně a v roce 1997 byly opět zmírněny.
Zde je výňatek z "Úmluvy ENMOD", příloha 2:
"Následující příklady ilustrují možnosti, které mohou být způsobeny použitím technik manipulace s prostředím:
Zemětřesení, tsunami, narušení ekologické rovnováhy v regionu, změny počasí (mraky, srážky, cyklóny a tornáda), změny klimatu
a oceánských proudů, změny stavu ozonové vrstvy a ionosféry."
Existenci těchto zbraní hromadného ničení potvrdil 28. dubna 1997 na "konferenci o terorismu" v
Aténách bývalý americký ministr obrany Dr. William Cohen:
"Jiní se dokonce zabývají jakýmsi ekoterorismem, mění klima, vyvolávají zemětřesení,
otevírají sopky pomocí elektromagnetických vln.
Je to skutečné, a proto musíme zintenzivnit naše "protiteroristické úsilí"!"
Cohen se nezmínil o tom, že tyto zbraně používají především jaderné mocnosti ve formě státního terorismu, ale
obecně tyto státní zločiny skrývají pod rouškou terorismu.
V. Přísně tajná prehistorie havárie černobylského reaktoru
Po dalším pátrání našel Werner Altnickel na internetových stránkách specialisty na skalární vlny a bývalého amerického
podplukovníka Toma Beardena další výbušná tvrzení o skutečných událostech, které vedly k výbuchu černobylského
jaderného reaktoru a které byly KGB utajeny a sotva známy.
Podplukovník Bearden ve své knize "FER DE LANCE", která vyšla v roce 2002 ve druhém vydání, napsal, že se
ve stejné době přímo podílel na jaderné katastrofě!
Z pohledu americké armády v této knize velmi podrobně popisuje skalární, elektromagnetickou válečnou
technologii, která způsobila jadernou katastrofu.
Citujeme výňatky z jeho knihy od strany 129 a dále, přičemž máme na paměti, že tato skalární superzbraň
může být mimo jiné použita i k vyvolání zemětřesení:
"V dubnu 1986 začaly "interferometrické vysílače KGB" hromadit elektromagnetickou energii, která byla silně indukována do boků
"zlomu San Andreas", který prochází Los Angeles a San Franciscem.
Využívali "vnitřek" paprsků Woodpecker jako "superdálnice" pro své podélné vlny a interferometrii.
Sověti používali dvě dráhy paprsku.
Jeden se snesl ze severu přes oblast severního pólu a ledovce na cíl - a jeden přilétl z východu na cílovou oblast.
Sověti připravili velmi silné zemětřesení - ve skutečnosti by vyvolání celé série takových zemětřesení podél
celého zlomu San Andreas se silnými následnými otřesy po hlavním zemětřesení způsobilo strašlivou zkázu.
Stručně řečeno: "Připravovali "jedno velké zemětřesení", které všichni tak dlouho očekávali a kterého se obávali."
VI Reakce USA na útok ruského datla
Dále citujeme z knihy Toma Beardena:
"Kontaktovala mě soukromá skupina.
Tvrdili, že mohou vyřadit jeden z vysílačů vytvořením silného obřího "fázově konjugovaného replikového signálního impulsu",
který se rozběhne přímo do vysílače a katastrofálně ho "spálí".
Zdálo se, že celá "zóna Andreas Graben" má být stimulována ukládáním přebytečné energie po celé své délce.
V tomto případě právě začala indukce přisuzovaného kalifornského zemětřesení, které nemělo obdoby.
Pokud by k této události nebo k těmto událostem došlo, ztráty na životech a majetku Američanů by byly ohromující.
"Rizikový faktor"
Otázka, kterou mi skupina položila, představovala velmi obtížnou rozhodovací situaci.
Takové velké sovětské interferometrické svazky obsahují po sestrojení obrovskou energii podélných elektromagnetických vln.
Pokud by se sovětský vysílač nacházel v blízkosti jaderných zařízení a došlo by k jeho okamžitému zkratu roztavením,
veškerá "potenciální energie" by se vrhla přímo do země.
V případě takového katastrofického selhání vysílače by se do všech směrů okolní země
šířil nesmírně silný "podélný vlnový impuls".
První jaderný materiál zasažený impulsem by se náhle a velmi prudce rozštěpil.
Pokud by se vysílač nacházel jen několik kilometrů od jednoho nebo více "míst s mezikontinentálními raketami", mohl by způsobit
plný výbuch asi 30 nebo 40 "megatunových jaderných hlavic".
Stále špinavější a špinavější... Výsledný radioaktivní spad a kontaminace by byly obrovské, rozšířily by se po
celém světě a v příštích letech by mohly zabít miliony lidí.
Podobné nebezpečí by hrozilo i jaderným reaktorům.
Okamžité štěpení veškerého štěpného materiálu v jedné z nich by způsobilo obrovský jaderný výbuch.
To by znamenalo nový precedens.
To byl "rizikový faktor".
"Faktor nízkého rizika"
"Faktor nízkého rizika" by spočíval v tom, že by se něco takového stalo jen málo nebo vůbec,
případně by to vyvolalo v blízké zlomové zóně atd.
Věděl jsem, že Sověti po svém dřívějším "selhání vysílače Kyštym" vytvořili "EMP flashover" v mnohem menší míře a tento flashover
způsobil jaderný výbuch z nedalekého úložiště jaderného odpadu.
Také jsem věděl, že po Kyštymu Sověti instalovali na všechny své skalární "interferometrické
vysílače" bezpečnostní systémy pro případ takových poruch.
Pokud bezpečnostní zařízení vydrží, mohla by v případě náhlého zkratu vysílače udržet "paprsky podélných EM vln"
a potenciály dostatečně dlouho, aby se energie pomalu a bezpečně rozptýlila do země po delší dobu.
To byl faktor nízkého rizika."
VII Skutečná příčina černobylské katastrofy
Bearden ve své knize podrobně popisuje, jak vlastně došlo ke katastrofě reaktoru:
"Skupina mi poděkovala, uvědomila si, že se chystá vyhodit, a zavěsila telefon.
Stříleli 25.4.86, přesně jak slíbili, a zničili jeden z vysílačů KGB - zřejmě několik
kilometrů od černobylských jaderných reaktorů.
V okamžiku, kdy byl vysílač zasažen a zničen, pozoroval inženýr Bill Bise, který byl v terénu a měřil paprsky
Woodpeckera pomocí detektorů magnetického pole, náhlé zrušení paprsku Woodpeckera, který přicházel kolem Země z východu.
To, co právě měřil, bylo úspěšné zničení vzdáleného interferometrického vysílače.
Nevědomky objevil výsledek velkého protiútoku ve velmi nebezpečné bitvě.
U zničeného vysílače se zapnulo bezpečnostní zařízení, které zachytilo velký radiační potenciál a udrželo ho po
dobu asi 24 hodin, přičemž postupně pomalu uvolňovalo intenzivní radiační energii do země - po celou dobu.
Zoufalý vzkaz černobylským reaktorům přiměl řídící pracovníky jaderných elektráren k okamžitému odstavení
těchto reaktorů (spuštěním kadmiových řídících tyčí).
Ale uran v palivových tyčích tam samozřejmě stále byl.
Černobyl pak se zatajeným dechem čekal, zda bezpečnostní opatření vydrží.
Dne 26. dubna 1986 pak bezpečnostní zařízení definitivně selhala a došlo k mnohem slabšímu "převrácení podélnou
vlnou", než k jakému by došlo dříve bez bezpečnostních zařízení.
Šířící se podélné vlny v zemi zasáhly nejbližší aktivní zónu reaktoru v Černobylu několik sekund předtím,
než se v zemi při příchodu podélných vln vyvolal šok.
Část uranu v zasažené aktivní zóně reaktoru se okamžitě rozštěpila, vystřelila z konstrukce
kontejnmentu a vyvrhla radioaktivní materiál.
Jaderný spad se rozšířil téměř po celé Evropě."
Kromě Beardenovy zprávy existuje také velmi doplňující zpráva Dr. Petera Betera.
V minulosti byl prezidentem J. F. Kennedym jmenován do čela Banky zahraničního obchodu USA.
Vysvětlil, že motivace USA k tomuto skalárnímu protiúderu nebyla pouze obranného charakteru, ale potvrdil, že USA nechtěly
nadále tolerovat stávající větší technologickou převahu Rusů, a proto zničily ruské zařízení na výrobu skalárních zbraní.
VIII Ruští vědci vyvracejí oficiální černobylskou historiografii!
Ani po více než 38 letech nepřispěla takzvaná hlavní média téměř žádným způsobem ke zjištění pravdy o černobylské katastrofě.
Místo toho téměř výhradně propagovaly oficiální vládní prohlášení.
Není to velmi trapné, zvláště když je financují vlády?
Je však nutné, aby i takzvaná přední média občas odhalila částečnou pravdu.
Jedním z takových příkladů je dokumentární film NDR-ARTE z roku 1998 s názvem "Skutečný důvod Černobylu?".
Tato dokumentace je chybějícím kouskem skládačky "Beardenovy zprávy".
Z ruského pohledu ruští vědci vyvracejí oficiální prohlášení ruské vlády.
Protože ruští vědci zřejmě neměli kvůli utajení KGB žádné znalosti o přímých vstupech elektromagnetické
energie do uranu jaderné elektrárny, nemohli zatím vysvětlit některé fyzikální procesy, které se odehrály.
Vzhledem k tomu, že tento dokument ukazuje cenné originální záběry z trosek v Černobylu, které mohou významně přispět
ke zjištění pravdy, uvádíme nyní ukázky z tohoto dokumentu.
Podklady pro výzkum, které vložil Werner Altnickel, vysvětlují skutečné události v Černobylu velmi věrohodně:
Moderátor ARTE: V červenci 1986, dva měsíce po strašlivé katastrofě v jaderné elektrárně
Černobyl, vydala KGB seznam přísně tajných pokynů.
Na prvním místě seznamu bylo: "Skutečná příčina super-GAU nesmí být nikdy známa."
Jeden muž však přesto chtěl zjistit pravdu.
Jaderný fyzik Konstantin Pavlovič Čečerov.
Proto stále lezl do ruin, dokonce i pod sarkofág, který nyní obklopuje zničený reaktor č. 4.
Našel podivné stopy nehody, které neodpovídaly tehdejším prohlášením pro světovou veřejnost.
Čečerov, jaderný fyzik, Moskva: Vlezli jsme do šachty reaktoru a prolezli dál, do příslušné kontrolní
místnosti nad reaktorem, dokonce i do místností pod reaktorem.
Pořídili jsme fotografie a videa, odebrali stovky vzorků a, řekl bych, tisíce měření.
Teprve pak jsme si pomalu uvědomili, co se vlastně stalo s blokem 4.
A najednou jsme si uvědomili, že oficiální prohlášení z roku 1986 vůbec neodpovídají tomu, co jsme viděli před sebou.
Moderátor ARTE: Ve stejné době, v červenci 1986, předala KGB vysokým politikům a úředníkům tajný seznam s jasnými instrukcemi.
Čečerov: Tento seznam byl skutečně vytvořen podivným způsobem, zcela jednoduše tajnou službou, KGB.
To bylo neobvyklé. Politické rozhodnutí.
Seznam byl zveřejněn a všichni manažeři se jím museli řídit.
Položka 1 seznamu:
"Veškeré informace odhalující skutečné příčiny havárie reaktoru jsou přísně tajné."
Takže všechna oficiální oznámení byla nepravdivá, protože nebyla tajná. Velmi podivné.
Moderátor ARTE: Podle oficiálního vysvětlení byla noční havárie reaktoru způsobena lidskou chybou, nezodpovědným
pokusem objasnit, co dělat v případě náhlého zastavení turbíny.
Když sáhli po nouzovém vypínači, bylo už pozdě.
V 1.23 hodin a 59 sekund došlo k obrovské explozi, která strhla střechu reaktorové haly.
Na sousední budovy se snášely žhavé grafitové úlomky a oblak radioaktivních částic stoupal kilometry vysoko k noční obloze.
Studie byla financována Evropským společenstvím.
Zpráva skupiny Allianz byla dokončena v roce 1995.
Údajně obsahuje více materiálu, než bylo kdykoli předtím shromážděno.
Existují však určité náznaky, že se zpráva opírá spíše o oficiální údaje úřadů než o vlastní výzkum.
Odhaduje se, že v reaktoru se stále nachází několik 100 000 metrů krychlových radioaktivního materiálu, včetně 40
000 metrů krychlových samotného vysoce radioaktivního odpadu smíchaného s 200 tunami jaderného paliva.
Ale kdyby to byla pravda, musel by být sarkofág naplněn radioaktivním materiálem až po okraj.
A Čečerov a jeho muži by tam dole těžko mohli lézt, alespoň ne bez speciální ochrany.
Na místě by jistě utrpěli vážné poškození zářením.
Čečerov: Většina obvyklých představ o Černobylu má jen málo společného s realitou.
Lidé, kteří v Černobylu pracují, samozřejmě znají pravdu.
Snaze objasnit situaci se však usmívají a pravdu si nechávají pro sebe.
Moderátor ARTE: ...černobylská jaderná elektrárna byla postavena v oblasti, která je obecně považována za geologicky stabilní.
Feliks Aptekajew, seismolog, Ukrajina: Odpůrci verze zemětřesení tvrdili, že zde nemůže být žádné zemětřesení,
protože v tak staré geologické struktuře, jako je v této oblasti, se zemětřesení prostě nevyskytují.
Moderátor ARTE: Seismologická stanice skutečně zaznamenala pouze slabé, lokální zemětřesení.
Mohlo tedy k takovému zemětřesení dojít v Černobylu?
Co říkají zprávy očitých svědků?
Čečerov: Když došlo k nehodě, byli do ní samozřejmě nějakým způsobem zapojeni všichni zaměstnanci noční směny.
Bez ohledu na to, zda byli ve službě ve velínu nebo v turbínové hale, všichni uváděli,
že nějak pocítili, když se nehoda ohlásila.
Většina lidí si pamatuje tupé dunění, tak to všechno začalo.
Ozval se zvuk s nízkou frekvencí a podlaha se otřásla, stěny se rozkývaly, ze stropu stékala omítka. Všichni si to pamatují.
Zdálo se, že se pod nimi otevírá země.
Někteří dokonce říkali, že to bylo jako zemětřesení.
Moderátor ARTE: 1990: Dokument z Kyjeva obsahuje 20 očitých svědectví, hlášení
zaměstnanců elektrárny, kteří měli tu noc službu.
Říkali: "Země se otřásla, než došlo k neštěstí."
Zemětřesení o síle 2 stupňů Richterovy škály, které bylo ověřeno seismology a potvrzeno mnoha očitými
svědky, nastalo jen několik sekund před katastrofou.
Dokument NDR-ARTE neposkytuje dostatečnou odpověď na toto zemětřesení.
Díky vysvětlení podplukovníka Beardena to však lze nyní přesvědčivě vysvětlit.
Vzhledem ke geologickým podmínkám nemohlo jít o přirozené zemětřesení, ale bylo způsobeno
použitím popsaných tajných elektromagnetických zbraní!
Spustil se v okamžiku, kdy selhala bezpečnostní opatření a obrovské množství zbytkové
energie se náhle a nekontrolovaně uvolnilo do země.
Jen o několik sekund později došlo v jaderné elektrárně k výbuchu.
Dojem, který dokument Arte vyvolává, že příčinou katastrofy mohlo být zemětřesení, je však prokazatelně mylný.
Němečtí vědci ve studii o jaderné elektrárně BIBLIS-B vědecky prokázali, že k roztavení jádra
jaderné elektrárny URANIUM dojde nejdříve za 30 minut.
Proto lze dokument Arte nakonec vysvětlit pouze vysvětlením Toma Beardena, že černobylská jaderná katastrofa
byla způsobena válečnou skalární elektromagnetickou výměnou úderů mezi KGB Sovětského svazu a USA.
ARTE: Moderátor: Těmto zajímavým výrokům však nikdy nebyla věnována pozornost:
Čečerov: Slyšel jsem hřmění, ze stropu spadl talíř.
Podlaha se otřásla, světla zhasla, rozsvítilo se nouzové osvětlení.
Po 30 až 40 sekundách jsme nad sebou uslyšeli pronikavé zvuky ze směru . V řadě B se zřítila střecha.
Nejprve spadl jeden disk, pak jeden za druhým.
Pak světlo zhaslo. Nejprve otřesy, otřesy a vibrace, pak zhasne světlo.
Když se kontrolka znovu rozsvítí, je rozhodnuto reaktor vypnout.
Bylo to úplně stejné. Nejdřív rány a údery a pak rozhodnutí vypnout reaktor.
To je klíčový bod.
Dírou ve střeše jsem viděl takový záblesk, ne oheň, něco jiného.
Stěny v řídicí místnosti se začaly třást, stejně jako strop a podlaha.
Po několika vteřinách se ozval druhý výbuch.
Trochu slabší, ale zvláštní, jak se všechno rozletělo.
Barevný třpyt, který vystřelil do výšky sta metrů.
Moderátor ARTE: Z výpovědí očitých svědků a Čečerovových zjištění vyplývá jedna věc:
Prohlášení zveřejněné sovětskými úřady v roce 1986 bylo nepravdivé.
Znovu a znovu se objevují zcela překvapivá zjištění.
Čečerov: Například se doufalo, že grafitový plášť a aktivní zóna reaktoru zůstaly neporušené -
ale nic takového se nestalo, byla tam jen díra.
Předpokládalo se, že kruhový ochranný kontejner kolem reaktoru byl zničen nebo alespoň vážně poškozen - ale i to bylo mylné.
Byl téměř neporušený, jen s drobnými poškozeními.
Na velké části povrchu, zejména uvnitř, se zachovala i barva.
Werner Altnickel: Vše se odehrálo během několika sekund. Když se náhle aktivoval přívod energie EMP a vymrštil uran.
Normální roztavení by bylo mnohem pomalejší a barva v kontejneru by určitě shořela.
Stalo se to tak rychle, že tepelná setrvačnost biokontejneru pravděpodobně zabránila
tomu, aby se barva spálila, a to i uvnitř.
Čečerov: Očekávalo se, že výbuch v šachtě reaktoru všechno roztrhá - ale nic se neroztrhlo.
Místo toho se mnoho podpěr pro stabilizaci grafitového krytu jednoduše roztavilo a shořelo.
A když jste se na tyto roztavené části podívali blíže, bylo jasné, že zde působí velmi zvláštní tepelný efekt.
Jako od svářečského hořáku, který propálil trubky.
Ano, trubky vypadají, jako by je někdo odřízl svářečkou nebo plazmovým hořákem."
Werner Altnickel Trubky, které byly zničeny jako plazmovým hořákem, lze jednoznačně vysvětlit pouze plazmatem
vytvořeným obrovskou skalární elektromagnetickou energií, kterou již nezachytily selhávající bezpečnostní uzemňovací systémy.
Moderátor ARTE: Je půlnoc, asi hodinu a půl před nehodou slyší rybáři tlumené dunění.
1:10: Velmi podivné zjevení na strážním stanovišti u vchodu do centrální haly.
Epicentrum blížícího se zemětřesení se údajně nacházelo přímo pod ním.
1:21: Vedoucí výpočetního střediska spatří během prohlídky centrální haly namodralý záblesk světla.
1:23:35: Zemětřesení začíná. Velká rána a otřesy čtvrtého bloku.
1:23:40: Odpovědný pracovník si všimne otřesů a stiskne nouzové tlačítko.
Vibrace se zvyšují.
Při prvním silném nárazu se svislé podpěry zakymácejí dopředu a dozadu.
Spadnou stropní desky. Opět záblesk světla.
Ve strojovně praskla okna. Silný otřes země a výbuch reaktoru.
O sedmnáct minut později zaregistruje kolega v řídicí místnosti další výbuch.
Zemětřesení skončilo.
Druhý výbuch seismograf nezaznamenal.
Čečerov: Obraz zkázy v horních místnostech nás přiměl k zamyšlení.
Tam nahoře musely být nějaké tlakové vlny, možná se tam dokonce spustily.
Nahoře se nám objevilo mnoho nesrovnalostí, jejichž příčiny jsme si zpočátku nedokázali vysvětlit.
Werner Altnickel: Dr. Sebastian Pflugbeil ze Společnosti pro radiační ochranu, citace ze
Strahlentelexu, číslo 3623632002, k dispozici v IPPNW.
Pflugbeil říká: Čečerov byl třikrát v šachtě reaktoru, kde se obvykle nacházejí palivové články.
Jeho videozáznamy však jasně ukazují, že tam ve skutečnosti žádné jaderné palivo není.
Kam se poděl? Něco se protavilo až na dno, ale jen trochu.
Čečerovova hypotéza: Celá aktivní zóna reaktoru, obrovský grafitový blok podobný děravému sýru, do kterého jsou
zasunuty trubky s palivovými články a řídicími tyčemi, vystřelila z reaktorové šachty vzhůru jako raketa.
To způsobilo, že se 2 500 tun vážící kryt na šachtě reaktoru zavrtěl nahoru.
Aktivní zóna reaktoru proletěla asi 40-50 metrů nad ním a cestou se částečně vypařila.
Pak vše roztrhal jaderný výbuch a téměř všechno jaderné palivo se rozletělo do okolí.
Těžký kryt se opět zřítil dolů a nyní stojí šikmo nad reaktorovou šachtou."
Vladimir Strachov, Geofyzikální institut Moskva: Ale je tu kámen úrazu:
Podle Čečerovovy verze se měla situace v reaktoru vyhrotit až k výbuchu během 15-20 sekund.
Čečerov: Blok 4 nabízí následující obrázek:
Roztavený kov tekl po podlaze, narazil na překážku, vystřelil vzhůru a ztuhl ve tvaru hroznu.
Ještě dnes ji můžete vidět a samozřejmě jsme ji natočili.
Lze odhadnout, že roztavený kov tekl rychlostí přibližně 5 metrů za sekundu.
Není tedy pomalý ani viskózní.
Pět metrů za sekundu, to je velmi rychlé.
Roztavený kov z reaktoru urazil maximálně 50 metrů.
Kov tak tekl asi deset sekund. Pak ztuhl.
A to často ve vertikální poloze, tj. když stékala dolů.
Nebyl tedy ani dostatek času na to, aby se snesl na podlahu a ztuhl tam.
W. Strachow: Kromě toho je tu skutečnost, že ve zničeném reaktoru lezli lidé.
Lidé si samozřejmě mysleli, že intenzita radiace tam musí být obrovská, protože tam proudil radioaktivní materiál z reaktoru.
Nyní se ukazuje, že záření tam ve skutečnosti není tak silné.
Na výpravu do trosek reaktoru si lidé samozřejmě oblékli ochranné obleky.
Přesto je velmi překvapivé, že nikdo z nich nezemřel.
Zřejmě ani nikdo není vážně nemocný.
To je zajímavé.
Podle všeho se do budovy nedostal téměř žádný radioaktivní materiál z reaktoru.
Ani při volném pádu dolů.
Všechno se to seběhlo příliš rychle.
Poznámka Wernera Altnickela: Výše popsaný rychlý a krátkodobý pohyb toku a náhlé ztuhnutí taveniny dává smysl,
pokud si uvědomíme, že vnější vstup energie EMP do uranu byl prudký a trval jen několik sekund.
To znamená: prudká a rychlá aktivace atomových jader uranu a horké, řídké roztavené hmoty s rychlým prouděním a rychlým
tuhnutím uprostřed proudění, kdy se indukovaná energie EMP přeruší a elektromagnetický oheň poháněný zvenčí tak zanikne.
Podle oficiálních seznamů KGB údajně unikla pouze 4 % náplně reaktoru a 96 % by se stále nacházelo v troskách.
Ve skutečnosti je to pravděpodobně naopak.
Téměř vše vyletělo a reaktor je téměř prázdný.
To potvrzují i vědci.
Uniklá, krátce velmi horká tavenina pod reaktorovou nádobou musela být tvořena
především kovovým pláštěm, např. zirkoniem pro uran.
Uran, aktivovaný vnějším přívodem energie, náhle vystřelil do vzduchu jako z dělové hlavně.
Vzhledem k tomu, že zespodu neunikl téměř žádný aktivovaný uran a radiace nebyla téměř
měřitelná, mohli lidé vlézt dovnitř, aniž by zemřeli.
Když si Sověti uvědomili, že na jejich zařízení střílejí Američané, dokázali ještě na 24 hodin
odklonit energii, která byla poté vržena zpět do země.
Po 24 hodinách však tyto uzemňovací systémy s akumulačními zařízeními nebyly schopny tyto obrovské energie vůbec zadržet.
A když si uvědomíte, že jen ten zbytek, který zůstal, i když se už 24 hodin vybíjel, dokázal vyhodit jadernou elektrárnu do
povětří, dokážete si představit, co by se stalo, kdyby například neměli takový systém zadržování - tedy systém
vybíjení do země pro plnou energii, která se pak vrací zpět. Pak by vyletěly do povětří všechny.
IX. Význam černobylského odhalení s ohledem na současnou dramatickou situaci ve světě
Z výzkumu Wernera Altnickela se oficiální prohlášení vlád a všech takzvaných předních médií hroutí jako domeček z karet.
Popsané skalární superzbraně byly od "černobylské superzbraně" před téměř 40 lety dále vyvíjeny armádou a
tajnými službami, a proto jsou dnes jistě ještě nebezpečnější.
Zejména USA prokazatelně použily tuto tajnou technologii k podpoře "manipulace s klimatem a počasím"
prostřednictvím obrovského anténního systému HAARP na Aljašce a na něj navazujících technologií.
Toto černobylské odhalení proto vyvolává mnoho vážných otázek, zejména pro současnou velmi dramatickou situaci ve světě:
1. Souvisí současné změny klimatu a povětrnostní jevy, jako jsou extrémní sucha, záplavy, tornáda a dokonce i
zemětřesení atd., jak potvrzuje "Úmluva OSN-ENMOD", přímo s těmito tajnými vojenskými superzbraňovými systémy?
2. Je současná hrůza z CO2 jen globálně organizovaným manévrem, který má odvést pozornost, aby se tyto meteorologické
zbraně mohly nadále používat bez povšimnutí veřejnosti?
3. jsou jaderné elektrárny tikající časovanou bombou, protože mohou být kdykoli napadeny těmito tajnými zbraňovými systémy?
4. Představují tyto tajné zbraňové technologie mnohem větší hrozbu než jaderné zbraně s ohledem
na eskalaci současných problémových míst ve světě?
Vážení diváci, Posledních několik desetiletí ukázalo, že ani USA se svými spojeneckými státy, ani Rusko s komunistickými
státy nemají zájem na odstranění těchto skalárních zbraňových systémů, které ohrožují existenci lidstva jako celku.
Veřejnoprávní média ve svém poslání naprosto selhala a upřímné osvícence pronásledovala jako konspirační teoretiky.
Tento závažný dokumentární film má přispět k tomu, aby se o těchto zbraňových systémech, které ohrožují
samotnou existenci lidstva, konečně začalo veřejně diskutovat.
Dodnes neobjasněná černobylská katastrofa z 26. dubna 1986 nás učí, že to mohou udělat jen lidé.
Nastal čas osvícení pravdomilných lidí!
Pomozte prosím zajistit, aby tato dokumentace byla zveřejněna všemi možnými způsoby.
Sdílejte toto vzrušující video na sociálních platformách, jako je Facebook, tiktok, Twitter, telegram, Instagram nebo e-mailem.
V našem modrém informačním boxu na adrese www.kla.tv vám také nabízíme ke stažení krátké výňatky z programu.
Pouze jejich aktivním šířením lze zastavit zločince, kteří tyto zbraně stále používají tajně a nepoznaným způsobem!