Tsjernobyl leverte ikke bare plutonium til atombomber, men var i seg selv en del av et gigantisk våpen."
"Vi har et nytt våpen - i forskernes portefølje, for å si det sånn.
Så kraftig at hvis den ble brukt på ubestemt tid, ville alt liv på jorden bli utslettet."
"HAARP - et klimaskadelig våpensystem"
"endre klimaet, skape jordskjelv, åpne vulkaner gjennom bruk av elektromagnetiske bølger.
"Høy risikofaktor"
De avfyrte den 25.4.86
Den 26. april 1986 brøt sikkerhetsutstyret til slutt sammen. skjøt ut av
beholderkonstruksjonen og spydde ut radioaktivt materiale.
Kjernefysisk nedfall spredte seg over hele Europa."
Werner Altnickel, som har vært selvstendig TV-teknikermester siden 1974, er vinner av EUROSOLAR-prisen 1997 og andre miljøpriser.
I 2008 holdt han et foredrag om kjemiske værmanipuleringsvåpen, såkalte chemtrails, for over 1
000 besøkende på "Anti-Censorship Conference".
Han diskuterte også elektromagnetiske "værmanipuleringsteknikker" ved hjelp av HAARP-anlegg.
Som miljøforkjemper var han medlem av Miljøpartiet De Grønne og ble Greenpeace-aktivist i 1987.
Altnickel arbeidet intensivt med Tsjernobyl-ulykken 26. april 1986.
Ifølge den offisielle beskrivelsen var det den alvorligste ulykken i historien om fredelig bruk av atomenergi.
Katastrofen skal ha skjedd under en test som skulle simulere en fullstendig svikt i atomreaktorens eksterne strømforsyning.
Werner Altnickel var aldri fornøyd med denne forklaringen.
Etter å ha publisert sin intensive forskning om Tsjernobyl-reaktorkatastrofen, ble han i 2005
avskjediget av Greenpeace med et oppsigelsesbrev.
I brevet sto det at hans publikasjoner om Tsjernobyl, værmanipulering og
skalarvåpensystemer ikke var i Greenpeaces interesse.
Kla.TV sender i dag en dokumentar av Werner Altnickel.
I den påviser han på en overbevisende måte at Tsjernobyl-ulykken ikke kan ha vært en "ulykke" i virkeligheten!
På grunn av mange åpenbare uoverensstemmelser studerte Altnickel intensivt boken "FER DE LANCE" som ble
utgitt i 2002 av skalarbølgespesialisten og den amerikanske oberstløytnanten Tom Bearden.
Han konkluderte med at denne katastrofen var forårsaket av en skalarisk, elektromagnetisk
slagveksling mellom KGB i Sovjetunionen og USA.
På den tiden lå atomkraftverket i Tsjernobyl på Sovjetunionens territorium.
Verken den russiske siden eller USA har noen interesse av å oppklare den sanne bakgrunnen for denne påståtte ulykken!
Derfor er Werner Altnickels forskning så høyaktuell!
Denne dokumentaren handler ikke bare om en historisk oppramsing.
Våpensystemene som ble brukt den gang, utgjør en enda farligere trussel mot oss i dagens dramatiske globale situasjon.
Vi kommer tilbake til dette mot slutten av programmet.
I. Eksplosive uttalelser fra professor Dr. Edmund Lengfelder
I sin research kom Werner Altnickel over en artikkel av Martin Ebner fra 31. august 2003 om en ekskursjon med journalister til
Tsjernobyl-atomkraftverkets eksklusjonssone sammen med professor Dr. Edmund Lengfelder fra Otto Hug strålingsinstitutt i München.
Han og teamet hans hjalp regelmessig de radioaktivt forurensede menneskene, også medisinsk.
Prof. Dr. Lengfelder kom med følgende eksplosive uttalelser: Vi siterer fra rapporten "Landpartie
mit Geigerzähler" av Martin Ebner fra 31.8.2003:
"Jeg kan se Tsjernobyl nå! Sarkofagen og alt sammen!"
. Pripyat, den forbløffende store spøkelsesbyen for de tidligere ansatte ved
kraftverket, kan sees ved siden av kjernekraftverket.
Og hva er disse enorme antennene som ikke er kjent fra noe Tsjernobyl-bilde, men som
nå kan sees med det blotte øye over Pripyat?
Lengfelders erklæring:
Dette er det uferdige svaret på USAs "Star Wars-program", nemlig to 150 meter høye og 600 meter lange antennemurer.
Ti av disse skulle settes opp i en sirkel med en diameter på 35 kilometer for å sende høyfrekvente stråler inn i ionosfæren.
Refleksjoner der kunne ha nådd alle punkter på jorden med ekstremt intense stråler og lammet
for eksempel de vestlige kommunikasjonssystemene.
Atomkraftverket skulle levere enorme mengder energi, 16 reaktorenheter.
"Det ville ha fungert", er Lengfelder sikker på: .
Tsjernobyl leverte derfor ikke bare plutonium til bomber, men var i seg selv en del av et gigantisk våpen."
Uttalelsene til Prof. Dr. Lengfelder bekreftes også av opptak som kan sees i en dokumentar fra Bayerischer Rundfunk fra 2006:
Naturen er i ferd med å gjenerobre området, tre for tre.
Bommen i den begrensede sonen heves kun for kjøring til neste begrensede sone.
Den raskt voksende skogen overalt er forurenset, og det samme er skogen av høyspentmaster, som ikke
kan smeltes ned fordi stålet vil forbli radioaktivt.
Mastene ble brukt til å forsyne husholdninger og industri med strøm, men også til det høyfrekvente
rakettforsvarssystemet som Sovjet ønsket å eliminere amerikanske og kjernefysiske raketter med.
Elektronikken er ødelagt av katastrofen, og som alt annet her er den forvandlet til en gravstein.
Ifølge professor Dr. Lengfelder var hovedformålet med atomkraftverket i Tsjernobyl å levere enorme mengder energi til
et nærliggende militært supervåpen i nærheten av Pripyat!
I sluttfasen skulle det bygges 16 kjernekraftverk.
Disse skulle forsyne i alt ti slike supervåpen med ufattelige mengder energi.
Denne planen har absolutt ikke gått ubemerket hen hos de amerikanske hemmelige tjenestene!
II. Utviklingen av et militært supervåpen i Sovjetunionen
Da Sovjetunionen ikke klarte å ta igjen USA så raskt i utviklingen av atombomber, benyttet de seg av
kunnskapen til tyske høyfrekvensingeniører som var blitt deportert til Russland etter 1945.
De hadde allerede utviklet en ny type langtrekkende rekognoseringsradar og forsket
nå på "over-horisont-antenner" i Russland
Dette førte til utviklingen av skalære elektromagnetiske "radarantenner" og tilhørende elektronikk!
Etterkrigstidens utvikling kulminerte i teknologier med doble fordeler:
I tillegg til fredelig bruk ble disse våpnene også brukt til angrep og ødeleggelse av militæret, f.eks. til
utskyting av raketter, til å fremkalle jordskjelv, til værmanipulering eller til mental manipulasjon osv.
Russernes nye teknologi ble kjent som "Woodpecker".
Begrepet "hakkespett" stammer fra radiostøyen som ligner på hakkingen fra en hakkespett,
og som først ble oppdaget av radioamatører.
Den amerikanske avisen "Miami Herald" brukte også dette begrepet i artikkelen "Battle with Russian Woodpecker".
Dette supervåpenet er en type strålevåpen som krever gigantiske mengder energi.
I 1957 inntraff en stor katastrofe i det tidligere Sovjetunionen som følge av forskning på dette militære skalare supervåpenet.
I Kyshtym, nær Majak, lå det et hemmelig "militært forskningsanlegg" for kjernefysisk forskning.
Denne katastrofen resulterte i regionale strålingsnivåer som var hundre ganger høyere enn i Tsjernobyl!
Tidligere oberstløytnant i det amerikanske forsvaret, Tom Bearden, var analytiker i Pentagon.
Han var en anerkjent "skalarteknologispesialist" og ga ut den tyskspråklige boken "Skalartechnolgie".
Han forklarer denne katastrofen på følgende måte: "Sovjeterne hadde produsert et energi-overslag i sin tidlige Kyshtym-fiasko.
Dette hadde forårsaket en kjernefysisk eksplosjon fra et nærliggende lager for atomavfall!
Det radioaktive nedfallet kontaminerte rundt 1200 kvadratkilometer, som fortsatt er ekstremt forurenset i dag.
Jeg visste også at sovjeterne hadde installert sikkerhetssystemer ved alle skalarsenderne sine for å
beskytte seg mot nødsituasjoner som den i Kyshtym .
De ønsket å bruke disse sikkerhetssystemene til å tømme energien sakte og sikkert ut i bakken over en
lengre tidsperiode i tilfelle en kortslutning i senderne."
I boken "FER DE LANCE" fortsetter Bearden:
"De nye supervåpnene ble utviklet, produsert og tatt i bruk under ledelse av KGB.
Siden de var topphemmelige, ble de aldri overlevert til den regulære russiske hæren!"
Sovjetunionens tidligere regjeringssjef, Nikita Khrusjtsjov, kom med følgende uttalelse om
fremtidige skalarvåpen til sitt presidium i 1960:
"Vi har et nytt våpen - i forskernes portefølje, for å si det sånn.
Så kraftig at hvis den ble brukt på ubestemt tid, ville alt liv på jorden bli utslettet."
Det nye skalare supervåpenet var imidlertid ikke operativt før i april 1963.
For sent for Khrusjtsjov å imøtegå USAs konfrontasjon i Cuba-krisen i oktober 1962.
Supervåpenet ble brukt for første gang den 10. april 1963 for å ødelegge den amerikanske ubåten "U.S.S. TRESHER" utenfor
USAs østkyst under en undervannsøvelse som en maktdemonstrasjon!
Den offisielle historieskrivingen hevder imidlertid fortsatt at den atomdrevne ubåten sank på grunn av en teknisk defekt.
III Militært supervåpen kan manipulere været!
I 1962 sa USAs tidligere president Lyndon B. Johnson: "Den som kontrollerer været, vil kontrollere verden."
Siden denne nye skalarteknologien har vist seg å kunne påvirke været, betyr ethvert fremskritt i
forskningen på disse våpnene en enorm politisk og militær makt!
Allerede på 1970-tallet ble det utført store værmanipulasjoner av Sovjetunionen og senere av andre militære styrker.
De sovjetiske "Woodpecker-senderne" ble rapportert om både i USA og i Europa.
Dette vises for eksempel i en karikaturtegning om værkontroll i "WELT am SONNTAG" av 8. august 1974:
Elektromagnetisk jordskjelvkontroll, kontroll av hetebølger og ekstrem tørke, samt generering
av snøfall ble diskutert her på en populær måte.
Også Europaparlamentet bekrefter eksistensen av slike farlige værvåpen i en rapport av 14. januar 1999 med
tittelen "HAARP - A climate-damaging weapon system"!
IV. Forsøk med våpenkontroll av det militære supervåpenet
Den 16. juni 1972 ble FN-konferansen og resolusjonen om forebygging av miljøskader som følge av
destruktive våpen og andre systemer avholdt i Stockholm!
I 1975 la Sovjetunionen frem flere forslag om kjernefysisk nedrustning og nedrustning av skalarelektromagnetiske våpen.
Disse ble imidlertid ignorert av USA på den tiden.
I 1976/77 ble "UN-ENMOD-konvensjonen" vedtatt for å forhindre "miljøvåpensystemer".
Disse var imidlertid bare delvis bindende, og ble utvannet igjen i 1997.
Her er et utdrag fra "ENMOD-konvensjonen", vedlegg 2:
"Følgende eksempler illustrerer hvilke muligheter som kan oppstå ved bruk av miljømanipulerende teknikker:
Jordskjelv, tsunamier, forstyrrelser av den økologiske balansen i en region, endringer i værmønstre (skyer, nedbør,
sykloner og tornadoer), endringer i klimamønstre og havstrømmer, endringer i ozonlagets og ionosfærens tilstand."
USAs tidligere forsvarsminister Dr. William Cohen bekreftet eksistensen av disse masseødeleggelsesvåpnene
den 28. april 1997 på en "terrorismekonferanse" i Athen:
"Andre driver til og med med en slags økoterrorisme, der de endrer klimaet, skaper jordskjelv og
utbrudd av vulkaner ved hjelp av elektromagnetiske bølger.
Den er reell, og det er derfor vi må intensivere vår "antiterrorinnsats"!"
Cohen nevnte ikke at disse våpnene hovedsakelig brukes i form av statsterrorisme av atommakter, men skjulte
generelt disse statsforbrytelsene under dekke av terrorisme.
V. Den topphemmelige forhistorien til Tsjernobyl-reaktorkatastrofen
Etter ytterligere undersøkelser fant Werner Altnickel flere eksplosive uttalelser på nettstedet til skalarbølgespesialisten
og den tidligere amerikanske oberstløytnanten Tom Bearden om de faktiske hendelsene som førte til eksplosjonen av atomreaktoren
i Tsjernobyl, som ble holdt hemmelig av KGB og knapt var kjent.
Oberstløytnant Bearden skrev i sin bok "FER DE LANCE", utgitt i 2002 i sin andre utgave, at han var
direkte involvert i atomkatastrofen på samme tid!
I denne boken beskriver han i detalj den skalære, elektromagnetiske krigsteknologien som forårsaket
atomkatastrofen, sett fra et amerikansk militært perspektiv.
Vi siterer utdrag fra boken hans fra side 129 og utover, med tanke på at dette skalare supervåpenet til og
med kan brukes til å utløse jordskjelv, blant annet:
"I april 1986 hadde "KGB-interferometer-senderne" begynt å bygge opp elektromagnetisk energi, som ble kraftig indusert
inn i sidene av "San Andreas-forkastningen", som går gjennom Los Angeles og så langt som til San Francisco.
De brukte "det indre" av Woodpecker-strålene som "supermotorveier" for sine longitudinelle bølger og interferometri.
Sovjet brukte to strålebaner.
Den ene kom ned fra nord via Nordpolen og isfjellene og inn på målet - og den andre kom rundt fra øst og inn på målområdet.
Sovjeterne arrangerte et svært stort jordskjelv - faktisk ville det ha forårsaket forferdelige ødeleggelser å produsere
en hel serie av slike skjelv langs San Andreas-forkastningen med kraftige etterskjelv etter hovedskjelvet.
I et nøtteskall: De forberedte "det ene store jordskjelvet" som alle hadde ventet og fryktet så lenge."
VI USAs svar på det russiske Woodpecker-angrepet
Vi siterer videre fra boken av Tom Bearden:
"En privat gruppe tok kontakt med meg.
De hevdet at de kunne sette en av senderne ut av spill ved å produsere en kraftig, gigantisk "fasekonjugert
replika-signalpuls" som ville gå rett tilbake inn i senderen og "brenne den ut" på en katastrofal måte.
Det så faktisk ut til at hele "Andreasgravsonen" skulle stimuleres ved å deponere overskuddsenergi i hele dens lengde.
I dette tilfellet hadde induksjonen av et jordskjelv i California nettopp begynt, og det
var av en størrelsesorden som savner sidestykke.
Hvis denne hendelsen eller disse hendelsene skulle inntreffe, ville tapet av amerikanske liv og eiendom være svimlende.
"Høyrisikofaktoren"
Spørsmålet jeg fikk av gruppen, stilte meg overfor en svært vanskelig beslutningssituasjon.
Når slike store sovjetiske interferometerstråler først er konstruert, inneholder de enorme
mengder elektromagnetisk bølgeenergi i lengderetningen.
Hvis en sovjetisk sender befant seg i nærheten av kjernefysiske anlegg og den umiddelbart ble kortsluttet ved smelting,
ville all den "potensielle energien" strømme rett ned i jorden.
I tilfelle en slik katastrofal sendersvikt vil en enormt kraftig "longitudinell bølgeimpuls"
forplante seg i alle retninger på jorden rundt.
Det første kjernefysiske materialet som treffes av impulsen, vil fisjoneres brått og svært voldsomt.
Hvis senderen befant seg bare noen få kilometer fra en eller flere "interkontinentale rakettbaser", kunne det resultere i en
full eksplosjon av rundt 30 eller 40 "megatonn atomstridshoder".
Skitnere og skitnere... Det radioaktive nedfallet og den radioaktive forurensningen ville bli enorm,
spre seg over hele verden og potensielt drepe millioner av mennesker i løpet av de kommende årene.
Kjernereaktorer vil være i tilsvarende fare.
En umiddelbar fisjon av alt spaltbart materiale i en av dem ville utløse en gigantisk kjernefysisk eksplosjon.
Dette vil skape en ny presedens.
Det var "høyrisikofaktoren".
"Lavrisikofaktoren"
"Lavrisikofaktoren" ville være at lite eller ingenting av dette skjedde, eventuelt at det utløste
et skjelv i en nærliggende forkastningssone osv.
Jeg visste at Sovjet etter den tidlige "Kyshtym-senderfeilen" hadde produsert en "EMP-overspenning" i mye mindre
skala, og at denne overspenningen hadde forårsaket en kjernefysisk eksplosjon fra et atomavfallsanlegg i nærheten.
Jeg visste også at etter Kyshtym hadde sovjeterne installert sikkerhetssystemer i alle sine
skalar-"interferometer-sendere" i tilfelle slike feil.
Hvis sikkerhetsanordningene holder, og senderen plutselig kortslutter, kan de holde på de "langsgående EM-bølgestrålene"
og potensialene lenge nok til at energien sakte og sikkert forsvinner ned i jorden over en lengre tidsperiode.
Det var lavrisikofaktoren."
VII Den virkelige årsaken til Tsjernobyl-katastrofen
I boken sin beskriver Bearden i detalj hvordan reaktorkatastrofen faktisk ble utløst:
"Gruppen takket meg, innså at de kom til å få sparken, og la på røret.
De skjøt den 25.4.86, akkurat som de hadde lovet, og de ødela en av KGB-senderne - tilsynelatende
noen kilometer unna atomreaktorene i Tsjernobyl.
I det øyeblikket senderen ble truffet og ødelagt, observerte ingeniøren Bill Bise, som hadde vært ute i felten og målt
Woodpecker-strålene med magnetfeltdetektorer, at Woodpecker-strålen som kom rundt
jorden fra øst, plutselig ble opphevet.
Det han målte for øyeblikket, var den vellykkede ødeleggelsen av den eksterne interferometer-senderen.
Uten å vite det hadde han oppdaget resultatet av et stort motangrep i et svært farlig slag.
Ved den ødelagte senderen ble sikkerhetsutstyret slått på, fanget opp det høye strålingspotensialet og holdt det i
ca. 24 timer, mens den intense strålingsenergien gradvis ble sluppet langsomt ut i jorden - hele tiden.
En desperat melding til reaktorene i Tsjernobyl fikk kontrollpersonalet ved kjernekraftverkene til å stenge ned
reaktorene umiddelbart (ved å senke kontrollstavene av kadmium).
Men uranet i brenselsstavene var selvsagt fortsatt der.
Tsjernobyl ventet deretter spent på om sikkerhetstiltakene ville holde.
Den 26. april 1986 brøt sikkerhetsinnretningene til slutt sammen, og en mye svakere "longitudinell bølgevelt" fant sted enn
den som ville ha skjedd tidligere uten sikkerhetsinnretningene.
De langsgående bølgene som forplantet seg i jorden, traff reaktorkjernen i Tsjernobyl sekunder før det ble
indusert et sjokk i jorden da de langsgående bølgene nådde frem.
Noe av uranet i reaktorkjernen som hadde blitt truffet, delte seg umiddelbart, skjøt ut av
beholderkonstruksjonen og spydde ut radioaktivt materiale.
Kjernefysisk nedfall spredte seg over nesten hele Europa."
I tillegg til Bearden-rapporten finnes det også en svært utfyllende rapport av Dr. Peter Beter.
Han var tidligere utnevnt av president J. F. Kennedy til å føre tilsyn med Foreign Trade Bank of the USA.
Han forklarte at USAs motivasjon for dette motangrepet ikke bare var defensiv, men bekreftet at USA ikke ønsket å
fortsette å tolerere russernes teknologiske overtak og derfor ødela det russiske skalarvåpenanlegget.
VIII Russiske forskere tilbakeviser den offisielle Tsjernobyl-historieskrivingen!
Selv etter mer enn 38 år har de såkalte ledende mediene knapt nok bidratt til å få frem sannheten om Tsjernobyl-ulykken.
I stedet har de nesten utelukkende videreformidlet myndighetenes offisielle kunngjøringer.
Er ikke dette svært pinlig, spesielt siden de er finansiert av myndighetene?
Men selv de såkalte ledende mediene avslører av og til delvise sannheter.
Et eksempel på dette er en "NDR-ARTE-dokumentar" fra 1998 med tittelen "The real reason for Chernobyl?".
Denne dokumentasjonen er den manglende brikken i puslespillet til "US Bearden Report".
Fra russisk side tilbakeviser russiske forskere de offisielle uttalelsene fra den russiske regjeringen.
Siden de russiske forskerne åpenbart ikke hadde kjennskap til den elektromagnetiske energien som gikk direkte inn i uranet i
kjernekraftverket på grunn av KGBs hemmelighold, var de ennå ikke i stand til å forklare noen
av de fysiske prosessene som hadde funnet sted.
Ettersom denne dokumentaren viser verdifulle originalopptak fra ruinene i Tsjernobyl, som kan gi et viktig bidrag til
sannhetsoppklaringen, viser vi nå utdrag fra denne dokumentaren.
Den forskningsbaserte bakgrunnsinformasjonen som Werner Altnickel har lagt inn, forklarer de faktiske
hendelsene i Tsjernobyl på en svært troverdig måte:
Presentatør ARTE: I juli 1986, to måneder etter den forferdelige katastrofen ved atomkraftverket i Tsjernobyl,
utstedte KGB en liste med topphemmelige instruksjoner.
Øverst på listen sto: "Den egentlige årsaken til super-GAU må aldri bli kjent."
Men en mann ønsket likevel å finne ut sannheten.
Atomfysikeren Konstantin Pavlovic Tsjetsjerov.
Derfor fortsatte han å klatre inn i ruinene, til og med under sarkofagen som nå omgir den ødelagte reaktor nr. 4.
Han fant merkelige spor etter ulykken som ikke stemte overens med de uttalelsene som ble
gitt til verdensoffentligheten på den tiden.
Tsjetjerov, atomfysiker, Moskva: Vi klatret inn i reaktorsjakten og krøp videre, inn i det respektive kontrollrommet
over reaktoren, til og med inn i rommene under reaktoren.
Vi tok bilder og videoer, tok hundrevis av prøver og, vil jeg si, tusenvis av målinger.
Først da gikk det langsomt opp for oss hva som faktisk hadde skjedd med Block 4.
Og plutselig innså vi at de offisielle uttalelsene fra 1986 overhodet ikke stemte overens med det vi så foran oss.
ARTE-programleder: Samtidig, i juli 1986, overrakte KGB høytstående politikere og
embetsmenn en hemmelig liste med klare instruksjoner.
Tsjetsjerov: Denne listen ble egentlig laget på en merkelig måte, ganske enkelt av etterretningstjenesten, av KGB.
Det var uvanlig. En politisk beslutning.
Listen ble offentliggjort, og alle ledere måtte forholde seg til den.
Punkt 1 på listen:
"All informasjon som avslører de sanne årsakene til reaktorkatastrofen er topphemmelig".
Så alle de offisielle kunngjøringene var usanne fordi de ikke var hemmelige. Veldig merkelig.
ARTE-programleder: Ifølge den offisielle forklaringen skyldtes den nattlige reaktorulykken en menneskelig feil,
et uansvarlig forsøk på å avklare hva som skulle gjøres i tilfelle turbinen plutselig stoppet.
Da de rakk å trykke på nødbryteren, var det allerede for sent.
Klokken 01.23 og 59 sekunder senere blåste en enorm eksplosjon taket av reaktorhallen.
Glødende grafittrester haglet ned på nabobygningene, og en sky av radioaktive partikler steg kilometerhøyt opp på nattehimmelen.
Studien ble finansiert av Det europeiske fellesskap.
Allianz Group-rapporten ble ferdigstilt i 1995.
Den inneholder angivelig mer materiale enn det som noen gang tidligere har vært samlet.
Det er imidlertid en del som tyder på at rapporten baserer seg mer på myndighetenes offisielle tall enn på egne undersøkelser.
Det anslås at det fortsatt finnes flere 100 000 kubikkmeter radioaktivt materiale i reaktoren, inkludert 40 000 kubikkmeter
høyradioaktivt avfall alene, blandet med 200 tonn kjernebrensel.
Men hvis det var sant, måtte sarkofagen ha vært fylt til randen med radioaktivt materiale.
Og Tsjetsjerov og hans menn kunne neppe klatre rundt der nede, i hvert fall ikke uten omfattende spesialbeskyttelse.
De ville helt sikkert fått alvorlige stråleskader på stedet.
Checherov: De fleste av de vanlige forestillingene om Tsjernobyl har lite med virkeligheten å gjøre.
De som jobber i Tsjernobyl kjenner selvsagt sannheten.
Men de smiler av forsøkene på å oppklare situasjonen og holde sannheten for seg selv.
ARTE-programleder: ...atomkraftverket i Tsjernobyl ble bygget i et område som er allment anerkjent for å være geologisk stabilt.
Feliks Aptekajew, seismolog, Ukraina: Motstanderne av jordskjelvversjonen hevdet at det ikke kunne være
jordskjelv her, fordi jordskjelv rett og slett ikke forekommer i en så gammel geologisk tabellstruktur som i dette området.
ARTE-programleder: Den seismologiske stasjonen registrerte faktisk bare et svakt, lokalt skjelv.
Kan det ha vært et slikt skjelv i Tsjernobyl?
Hva sier øyenvitneskildringene?
Checherov: Da ulykken skjedde, var selvfølgelig alle de ansatte på nattskiftet på en eller annen måte involvert i hendelsen.
Uavhengig av om de var på vakt i kontrollrommet eller i turbinhallen, rapporterte alle at de på en eller
annen måte kjente det på kroppen da ulykken meldte seg.
De fleste husker en dump buldring, det var slik det hele begynte.
En lavfrekvent lyd, og gulvet ristet, veggene svaiet, gipsen rant ned fra taket. Alle husker det.
Jorden syntes å åpne seg under dem.
Noen sa til og med at det føltes som et jordskjelv.
ARTE-programleder: 1990: Et dokument fra Kiev inneholder 20 øyenvitneskildringer, rapporter
fra kraftverksansatte som var på vakt den natten.
De sa: "Jorden ristet før katastrofen inntraff."
Jordskjelvet med styrke 2, som ble verifisert av seismologer og bekreftet av en rekke øyenvitner,
inntraff bare noen få sekunder før katastrofen.
NDR-ARTE-dokumentaren gir ikke et tilstrekkelig svar på dette jordskjelvet.
Nå kan det imidlertid forklares på en overbevisende måte, takket være oberstløytnant Beardens forklaringer.
På grunn av de geologiske forholdene kunne det ikke ha vært et naturlig jordskjelv, men var forårsaket av
bruken av de beskrevne hemmelige elektromagnetiske våpnene!
Den ble utløst i det øyeblikket sikkerhetsforanstaltningene sviktet, og de enorme restmengdene av
energi plutselig og ukontrollert ble sluppet ut i jorden.
Bare sekunder senere inntraff en eksplosjon i kjernekraftverket.
Inntrykket Arte-dokumentaren gir av at jordskjelvet kan være årsaken til katastrofen, er imidlertid beviselig feil.
Tyske forskere har i BIBLIS-B-studien av kjernekraftverket vitenskapelig bevist at det tar minst ca. 30 minutter før
en kjernefysisk nedsmelting av URANIUM-kjernen inntreffer.
Derfor kan Arte-dokumentaren til syvende og sist bare forklares med Tom Beardens forklaringer om at atomkatastrofen i
Tsjernobyl var forårsaket av en skalarisk, elektromagnetisk slagveksling mellom KGB i Sovjetunionen og USA.
ARTE: Presenter: Men disse interessante uttalelsene ble aldri viet noen oppmerksomhet:
Checherov: Jeg hørte torden, en tallerken falt ned fra taket.
Gulvet ristet, lysene gikk ut, nødbelysningen ble slått på.
Etter 30 til 40 sekunder hørte vi skingrende lyder over oss fra retning . I rad B raste taket sammen.
Først falt den ene skiven, så den ene etter den andre.
Så gikk lyset ut. Først skjelvingen, rystelsene og vibrasjonene, så slukker lyset.
Når lyset tennes igjen, tar man beslutningen om å slå av reaktoren.
Det var akkurat det samme. Først slagene og slagene, og så beslutningen om å slå av reaktoren.
Det er det avgjørende poenget.
Gjennom hullet i taket kunne jeg se et slikt glimt, ikke ild, men noe annet.
Veggene i kontrollrommet begynte å riste, og det samme gjorde taket og gulvet.
Etter noen sekunder, en ny eksplosjon.
Litt svakere, men merkelig hvordan alt fløy fra hverandre.
Et fargerikt skimmer som skjøt opp til hundre meters høyde.
ARTE-programleder: Øyenvitneskildringene og Tsjerovs funn gjør én ting klart:
Uttalelsen som ble publisert av sovjetiske myndigheter i 1986, var falsk.
Igjen og igjen gjøres det helt overraskende observasjoner.
Tsjetsjerov: Man hadde for eksempel håpet at grafittskallet og reaktorkjernen hadde vært intakt -
men det var det ikke, det var bare et gapende hull.
Man hadde antatt at den ringformede biobeskyttelsesbeholderen rundt reaktoren var ødelagt, eller i
det minste alvorlig skadet - men også dette var feil.
Den var nesten intakt, med bare mindre skader.
På en stor del av overflaten, særlig på innsiden, var til og med fargen bevart.
Werner Altnickel: Det hele skjedde i løpet av sekunder. Da EMP-energien plutselig ble aktivert og slynget ut uranet.
En normal nedsmelting ville gått mye langsommere, og malingen i beholderen ville helt sikkert ha brent av.
Det skjedde så raskt at den termiske tregheten i biocontaineren sannsynligvis hindret malingen i å brenne, selv på innsiden.
Tsjetsjerov: Det var ventet at en eksplosjon i reaktorsjakten ville rive alt opp - men ingenting ble revet opp.
I stedet hadde mange av støttene som skulle stabilisere grafitthetten, rett og slett smeltet av og brent.
Og når man så nærmere på disse smeltede delene, ble det klart at en helt spesiell varmeeffekt hadde vært i sving her.
Som fra en sveisebrenner som hadde brent seg gjennom rørene.
Ja, rørene ser ut som om de har blitt kuttet av en slags sveisemaskin eller plasmabrenner."
Werner Altnickel Rørene, som ble ødelagt som av en plasmabrenner, kan bare forklares med plasmaet som ble skapt av den
enorme skalare elektromagnetiske energien, som ikke lenger ble fanget opp av de sviktende jordingssystemene.
ARTE-programleder: Det er midnatt, omtrent halvannen time før ulykken hører fiskerne en dempet buldring.
01:10: En meget merkelig tilsynekomst ved en vaktpost ved inngangen til sentralhallen.
Episentret for det forestående jordskjelvet skal ha ligget rett under den.
01:21: Sjefen for datasenteret ser et blålig lysglimt i sentralhallen under omvisningen.
13:23:35: Jordskjelvet begynner. Et stort brak og blokk fire rister.
1:23:40: Den ansvarlige medarbeideren merker skjelvingen og trykker på nødknappen.
Vibrasjonene øker.
Det første kraftige støtet får de vertikale støttene til å slenge frem og tilbake.
Takplatene faller ned. Et glimt av lys igjen.
Vinduer sprekker i maskinhallen. Et voldsomt jordskjelv, og reaktoren eksploderer.
Sytten minutter senere registrerer en kollega i kontrollrommet en ny eksplosjon.
Jordskjelvet er over.
Seismografen registrerte ikke den andre eksplosjonen.
Checherov: Bildet av ødeleggelsene i de øvre rommene fikk oss til å tenke.
Det må ha vært en slags trykkbølger der oppe, kanskje de til og med ble utløst der.
Det var mange uoverensstemmelser for oss der oppe, som vi først ikke kunne forklare årsakene til.
Werner Altnickel: Dr. Sebastian Pflugbeil fra Society for Radiation Protection, sitater fra
Strahlentelex, nummer 3623632002, tilgjengelig hos IPPNW.
Pflugbeil sier: Tsjetsjerov var tre ganger i reaktorsjakten, der brenselselementene normalt befinner seg.
Men videoopptakene hans viser tydelig at det faktisk ikke finnes noe atombrensel der.
Hvor er det blitt av? Noe har smeltet gjennom til bunnen, men bare litt.
Tsjetsjerovs hypotese: Hele reaktorkjernen, en diger grafittblokk, som en hullete ost, der rørene med
brenselselementer og kontrollstaver er satt inn, har skutt oppover ut av reaktorakselen som en rakett.
Dette førte til at det 2500 tonn tunge lokket på reaktorakselen virvlet oppover.
Reaktorkjernen fløy forbi den på 40-50 meters høyde og fordampet delvis på veien.
Så rev en kjernefysisk eksplosjon alt fra hverandre og sprengte nesten alt atombrenselet ut i naturen.
Det tunge lokket styrtet ned igjen og står nå på skrå over reaktorsjakten."
Vladimir Strachov, Geofysisk institutt Moskva: Men det finnes en snublestein:
Ifølge Tsjetsjerovs versjon skal situasjonen i reaktoren eskalere i løpet av 15-20
sekunder til et punkt der det oppstår en eksplosjon.
Checherov: Blokk 4 tilbyr følgende bilde:
Det smeltede metallet fløt over gulvet, traff en hindring, skjøt opp og størknet i en drueform.
Du kan fortsatt se det i dag, og vi filmet det selvfølgelig.
Det kan anslås at det smeltede metallet strømmet med en hastighet på rundt 5 meter i sekundet.
Så ikke treg eller tyktflytende.
Fem meter i sekundet, det er veldig raskt.
Det smeltede metallet fra reaktoren beveget seg maksimalt 50 meter.
Så metallet fløt i omtrent ti sekunder. Så størknet det.
Og ofte i vertikal stilling, dvs. mens det rant nedover.
Så det var ikke engang nok tid til å flyte ned på gulvet og fryse der.
W. Strachow: I tillegg kommer det faktum at folk klatret rundt i den ødelagte reaktoren.
Folk tenkte naturligvis at strålingsintensiteten der måtte være enorm fordi det radioaktive
materialet fra reaktoren hadde strømmet dit.
Nå viser det seg at strålingen der faktisk ikke er så sterk.
Folk hadde selvfølgelig tatt på seg beskyttelsesdrakter for ekspedisjonen inn i reaktorruinene.
Men det er likevel svært overraskende at ingen av dem døde.
Tilsynelatende er ikke engang noen alvorlig syke.
Det er interessant.
Tilsynelatende fant nesten ingenting av det radioaktive materialet fra reaktoren veien inn i bygningen.
Ikke engang i fritt fall nedover.
Det hele skjedde bare altfor raskt.
Merknad fra Werner Altnickel: Den raske og kortvarige strømningsbevegelsen som er beskrevet ovenfor, og den plutselige
størkningen av smelten, gir mening hvis man innser at den eksterne EMP-energien som ble tilført
uranet, var voldsom og bare varte i noen få sekunder.
Det betyr: voldsom og rask aktivering av uranatomkjernene og varm, tynn smeltemasse med rask strømningshastighet og rask
størkning midt i strømmen, når den induserte EMP-energien brytes av og den elektromagnetiske
brannen som kommer utenfra, dermed forsvinner.
Ifølge de offisielle KGB-listene skal bare 4 % av reaktorfyllingen ha sluppet ut, og 96 % skal fortsatt befinne seg i ruinene.
Faktisk er det sannsynligvis omvendt.
Nesten alt fløy ut, og reaktoren er nesten tom.
Dette bekreftes også av forskere.
Den utstrømmende, kortvarig svært varme smelten under reaktortanken må i hovedsak ha bestått av
innkapslingsmetallet, f.eks. zirkonium for uranet.
Uranet, som ble aktivert av energitilførselen utenfra, skjøt plutselig opp i luften som fra et kanonløp.
Fordi nesten ikke noe aktivert uran slapp ut under og nesten ingen stråling var målbar, kunne folk klatre inn uten å dø.
Da sovjeterne innså at anlegget deres ble beskutt - av amerikanerne - klarte de likevel å avlede energien,
som deretter ble kastet tilbake i jorden, i 24 timer.
Men etter 24 timer klarte ikke disse jordingssystemene med lagringsanlegg i det hele
tatt å demme opp for de enorme energiene.
Og når man tenker på at bare resten som var igjen, selv om de allerede hadde ladet ut i 24 timer, klarte å sprenge et
atomkraftverk, kan man tenke seg hva som ville ha skjedd hvis de for eksempel ikke hadde hatt et slikt inneslutningssystem
- dvs. et utladningssystem i bakken for full energi, som deretter kommer tilbake. Da ville alle ha eksplodert.
IX. Betydningen av Tsjernobyl-avsløringene i forhold til dagens dramatiske verdenssituasjon
Werner Altnickels forskning får de offisielle uttalelsene fra regjeringer og alle de såkalte
ledende mediene til å falle sammen som et korthus.
De skalare supervåpnene som beskrives, har blitt videreutviklet av militæret og de hemmelige tjenestene siden
"supergauet i Tsjernobyl" for snart 40 år siden, og er derfor helt sikkert enda farligere i dag.
Særlig USA har beviselig brukt denne hemmelige teknologien til å fremme "klima- og værmanipulering" gjennom et enormt
HAARP-antennesystem i Alaska og etterfølgende teknologier.
Denne Tsjernobyl-avsløringen reiser derfor mange alvorlige spørsmål, ikke minst med tanke
på dagens svært dramatiske verdenssituasjon:
1. Er de nåværende klimaendringene og værfenomenene, som ekstrem tørke, oversvømmelser, tornadoer og til og med jordskjelv
etc., som er bekreftet i "UN-ENMOD-konvensjonen", direkte relatert til disse hemmelige militære supervåpensystemene?
2. Er den nåværende CO2-skrekken bare en globalt organisert avledningsmanøver slik at disse værvåpensystemene
kan fortsette å bli brukt ubemerket av offentligheten?
3. Er atomkraftverk en tikkende bombe fordi de når som helst kan angripes av disse hemmelige våpensystemene?
4. Utgjør disse hemmelige våpenteknologiene en mye større trussel enn atomvåpen med tanke på en
eskalering av dagens konfliktsituasjoner i verden?
Kjære seere, De siste tiårene har vist at verken USA med sine allierte stater eller Russland med de kommunistiske
statene har noen interesse av å rydde opp i disse skalarvåpensystemene, som truer hele menneskehetens eksistens.
De offentlige mediene har totalt sviktet sitt oppdrag og har også forfulgt de oppriktige
opplysningsmennene som konspirasjonsteoretikere.
Denne tungtveiende dokumentaren er ment som et bidrag til at det endelig blir en offentlig debatt om
disse våpensystemene som truer menneskehetens eksistens.
Den fortsatt uoppklarte Tsjernobyl-katastrofen 26. april 1986 lærer oss at dette bare kan gjøres av folket.
Tiden for opplysning fra sannhetselskende mennesker er kommet!
Vi ber deg bidra til at denne dokumentasjonen blir gjort kjent på alle mulige måter.
Del denne rørende videoen på sosiale plattformer som Facebook, tiktok, Twitter, telegram, Instagram eller via e-post.
Vi tilbyr også korte programutdrag for nedlasting i vår blå infoboks på www.kla.tv.
Bare gjennom aktiv spredning av dem kan kriminelle som fortsatt bruker disse våpnene på hemmelige og ukjente måter, stoppes!