Чернобиљ није само обезбеђивао плутонијум за атомске бомбе, већ је и сам био део гигантског оружја.
"Имамо ново оружје – у портфолију наших научника, такорећи."
Тако моћно да би, ако би се користило без ограничења, уништило сваки живот на Земљи.
"HAARP – систем оружја који утиче на климу"
"на тај начин мењају климу, изазивају земљотресе и отварају вулкане употребом електромагнетних таласа.
"Фактор високог ризика"
Отворили су ватру 25. априла 1986. године.
Онда, 26. априла 1986. године, безбедносни системи су коначно отказали. је испалио из
конструкције контејнера и испљунуо радиоактивни материјал.
Радиоактивни талог се проширио по Европи.
Вернер Алтникел, мајстор телевизијског инжењеринга који је самосталан од 1974. године, добитник је Награде
EUROSOLAR за 1997. годину и других еколошких награда.
Још 2008. године одржао је предавање пред више од 1.000 посетилаца на "Конференцији против цензуре" о хемијском
оружју за манипулацију временом познатом као хемтрејлси.
Он је такође говорио о електромагнетним техникама манипулације временом користећи ХААРП постројења.
Као еколог, био је члан Зелене партије и постао је активиста Гринписа 1987. године.
Алтникел се обимно бавио Чернобиљском нуклеарном катастрофом од 26. априла 1986. године.
Према званичним извештајима, то је била најтежа несрећа у историји мирног коришћења нуклеарне енергије.
Каже се да се катастрофа догодила током теста осмишљеног да симулира потпуни квар спољног напајања нуклеарног реактора.
Вернер Алтникел никада није био задовољан овим објашњењем.
Након објављивања свог интензивног истраживања о Чернобиљској нуклеарној катастрофи, 2005.
године је отпуштен из Гринписа писмом о отказу.
Наведено је да његове публикације о темама Чернобиља, манипулације временом и скаларних
система наоружања нису биле у интересу Гринписа.
Кла.ТВ данас емитује документарни филм Вернера Алтникела.
У њему он убедљиво показује да Чернобиљска катастрофа заправо није могла бити "несрећа"!
Због бројних очигледних неслепости, Алтникел је интензивно проучавао књигу "FER DE LANCE", објављену
2002. године од стране специјалисте за скаларне таласе и америчког потпуковника Тома Бирдена.
То га је навело да закључи да је ова катастрофа заправо изазвана ратском скаларном електромагнетном
разменом удараца између КГБ-а Совјетског Савеза и САД.
У то време, Чернобилска нуклеарна електрана била је смештена на територији Совјетског Савеза.
Ни Русија ни Сједињене Државе немају никакав интерес да открију праве околности које окружују ову наводну несрећу!
Зато су истраживања Вернера Алтникела тако контроверзна!
Овај документарни филм није само о историјској ревизији.
Оружани системи који су се тада користили представљају за нас још већу претњу у садашњој драматичној глобалној ситуацији.
Вратићемо се овој теми на крају програма.
I. Контроверзне изјаве проф. др Едмунда Ленгфелдера
Током свог истраживања, Вернер Алтникел је наишао на чланак Мартина Ебнера од 31. августа 2003. о излету са новинарима у зону
искључења Чернобилске нуклеарне електране са проф. др Едмундом Ленгфелдером из Института за радијацију "Ото Хуг" у Минхену.
Он и његов тим редовно су помагали људима погођеним радиоактивном контаминацијом, укључујући пружање медицинске помоћи.
Проф. др Ленгфелдер је изнео следеће контроверзне изјаве: Цитирамо из извештаја "Излет у природи са
Гејгеровим бројачем" Мартина Ебнера од 31. августа 2003:
"Сада видим Чернобиљ! Саркофаг и све!"
. Поред нуклеарне електране налази се Припјат, запањујуће велики дух-град за бивше запослене у електрани.
А шта су те огромне антене, које нису видљиве на ниједној фотографији Чернобиља, али се
сада могу голим оком видети изнад Припјата?
Објашњење Ленгфелдера:
Ово је недовршени одговор на амерички програм "Ратови звезда", наиме два зида антена висине 150 метара и дужине 600 метара.
Десет ових уређаја требало је поставити у круг пречника 35 км како би се у јоносферу послали високочестотни зраци.
Са огледалом тамо било би могуће досећи било коју тачку на Земљи изузетно интензивним зрацима и, на
пример, паралисати западне комуникационе системе.
Нуклеарна електрана била је намењена да обезбеди огромне количине енергије, са планираних 16 реакторских блокова.
"То би успело", сигуран је Ленгфелдер:
Чернобиљ није само обезбеђивао плутонијум за бомбе, већ је и сам био део гигантског оружја.
Изјаве проф. др Ленгфелдера такође потврђују снимци који се могу видети у документарцу
Баварског радиодифузног друштва из 2006. године:
Природа повраћа земљу, дрво по дрво.
Баријера ограниченог подручја се подиже само да би омогућила пролаз до следећег ограниченог подручја.
Брзо растућа шума је загађена, као и шума електричних стубова, која се не може растопити јер би челик остао радиоактиван.
У прошлости је електрична енергија кроз стубове токовала до домаћинстава и индустрије, али и до
високофреквентног система противракетне одбране којим су Совјети желели да униште америчке и НАТО ракете.
Њена електроника је уништена у катастрофи; као и све остало овде, претворена је у надгробни споменик.
Према професору др Ленгфелдеру, главна сврха Чернобилске нуклеарне електране била је да обезбеди огромне
количине енергије за блиску војну супернаоруж близу Припјата!
У завршној фази требало је да буду изграђене 16 нуклеарне електране.
Ово је било намењено да обезбеди укупно десет таквих супернаоружања несагледивим количинама енергије.
Овај план сигурно није прошао незапажено америчким обавештајним службама!
II. Развој војног супернаоружања у Совјетском Савезу
Пошто Совјети нису успели да стигну Сједињене Државе у развоју атомских бомби, искористили су знање
немачких инжењера за високочестотне технологије које су депортовали у Русију након 1945. године.
Они су већ развили нови тип радара за дугорочну извиђачку намену и сада у Русији спроводе
даља истраживања о "антенама иза хоризонта".
Ово је затим довело до развоја скаларних електромагнетних "радарских антена за детекцију
ракета", комплетних са одговарајућом електроником!
Поратни развој је затим кулминирао технологијама са двоструком наменом:
Поред мирног коришћења, ова развијена оружја су такође коришћена за напад и разарање од стране војске, нпр. за
лансирање ракета, изазивање земљотреса, манипулисање временом или чак за ментални утицај, итд.
Нова технологија Руса постала је позната као "Дрвосек".
Термин "дрворез" потиче од радио-сметања која звуче као куцање дрвореза, а која су први пут открили аматерски радио-оператери.
Американски лист Мајами Хералд такође је употребио овај термин у свом чланку "Битка са руским дрворезом".
Ово супернаоружање је врста зрачног оружја која захтева огромне количине енергије.
Године 1957. истраживање овог војног скаларног супернаоружања у некадашњем СССР-у довело је до велике катастрофе.
Близу Киштымa, у близини Мајака, налазио се тајни нуклеарни војни истраживачки комплекс.
Ова катастрофа је изазвала регионалне нивое зрачења сто пута веће него у Чернобиљу!
Бивши потпуковник америчке војске Том Бирден био је аналитичар у Пентагону.
Он је био познати "специјалиста за скаларну технологију" и објавио је немачкојезичну
књигу "Skalartechnolgie" (Скаларна технологија).
Он овај хаос објашњава на следећи начин: "Совјети су у свом раном киштымском неуспеху произвели преливање енергије."
Ово је изазвало нуклеарну експлозију у оближњем складишту нуклеарног отпада!
Радиоактивни талог је загадио подручје од приближно 1.200 km², које и данас остаје изузетно загађено.
Такође сам знао да су Совјети на све своје скаларне предајнике уградили безбедносне уређаје како би се
заштитили од ванредних ситуација попут оне у Киштымu .
Ови безбедносни системи су дизајнирани да полако и безбедно распрше енергију у земљу током дугог
временског периода у случају кратког споја у предајницима.
У својој књизи "Фер де Ланс", Бирден даље објашњава:
"Нове супернаоружја су развијене, произведене и распоређене под руководством КГБ-а."
Пошто су били врхунски тајни, никада их нису предали редовној руској војсци!
Године 1960, бивши председник владе Совјетског Савеза, Никита Хрушчов, дао је следећу изјаву свом
Президијуму у вези са будућим скаларним оружјем:
"Имамо ново оружје – у портфељу наших научника, такорећи."
Тако моћно да би, ако би се користило без ограничења, уништило сав живот на Земљи.
Међутим, ново скаларно супернаоружање није било оперативно до априла 1963. године.
Прекасно је за Хрушчова да се супротстави америчкој конфронтацији у Кубанској ракетној кризи у октобру 1962. године.
Супер оружје је први пут употребљено 10. априла 1963. године да би уништило америчку подморницу "У.С.С. ТРЕШЕР" под
водом код источне обале САД током вежбе као демонстрацију моћи!
Међутим, званична историја и даље тврди да је нуклеарна подморница потонула због техничког квара.
III. Војно супернаоружање може да манипулише временом!
Још 1962. године бивши председник САД Линдон Б. Џонсон је рекао: "Ко год контролише време, контролише свет."
Пошто је доказано да ова нова скаларна технологија утиче на време, сваки напредак у истраживању
ових оружја значи огромну политичку и војну моћ!
Још у 1970-им годинама, између осталих, Совјети су спроводили масовну манипулацију
временом, а касније су то чиниле и друге војне снаге.
О совјетским "Дрвосечачким предајницима" извештано је и у Сједињеним Државама и у Европи.
Ово је илустровано, на пример, цртаним филмом о контроли времена у издању WELT am SONNTAG од 8. августа 1974. године:
Електромагнетно контролисање земљотреса, контролисање топлотних таласа и екстремне суше, као и генерисање снежних падавина,
овде су разматрани на начин приступачан широј јавности.
Европски парламент такође потврђује постојање таквог опасног оружја за временске услове у извештају од 14. јануара 1999.
године под називом "HAARP – систем оружја који утиче на климу"!
IV. Покушаји контроле војног супернаоружања
16. јуна 1972. године у Стокхолму је одржана Конференција УН и усвојена Резолуција о спречавању штете по животну
средину изазване разарајућим оружјем и другим системима!
Године 1975. Совјети су поднели неколико предлога за нуклеарно разоружање и разоружање скаларног електромагнетног наоружања.
Међутим, САД су тада игнорисале ове.
У 1976/77. години усвојена је Конвенција УН-ЕНМОД како би се спречила употреба система оружја који утичу на животну средину.
Међутим, ове мере су биле само делимично обавезујуће и поново су ублажене 1997. године.
Ево извода из "ENMOD конвенције", анекс 2:
"Следећи примери илуструју могућности које се могу створити коришћењем техника манипулације окружењем:
Земљотреси, цунами, поремећај еколошке равнотеже региона, промене у временским приликама (облаци, падавине, циклони и
торнада), промене у климатским обрасцима и океанским струјама, промене у стању озонског омотача и јонске сфере.
Бивши амерички секретар одбране др Вилијам Коен потврдио је постојање ових оружја за масовно уништење 28.
априла 1997. године на "конференцији о тероризму" у Атини:
"Други чак се баве неком врстом еко-тероризма, мењајући климу, изазивајући земљотресе,
отварајући вулкане употребом електромагнетних таласа."
То је стварно, и зато морамо појачати наше "антитерористичке напоре"!
Коен није поменуо да се ово оружје углавном користи у облику државног тероризма од стране нуклеарних сила, већ је уместо
тога прикрио ова државна злодела под општим изговором тероризма.
V. Тајна позадина катастрофе реактора у Чернобиљу
Након даљег истраживања, Вернер Алтникел је пронашао још експлозивнијих изјава на веб-сајту специјалисте за скаларне
таласе и бившег америчког потпуковника Тома Бирдена о стварним догађајима, које су држане у тајности од
стране КГБ-а и мало познате, а које су довеле до експлозије Чернобиљског нуклеарног реактора.
потпуковник Бирден је у својој књизи "Фер де Ланс", објављеној у другом издању 2002. године, написао да је
био директно умешан у катастрофу нуклеарне електране!
Из војне перспективе САД, он у овој књизи детаљно описује скаларну технологију електромагнетног
ратовања која је изазвала нуклеарну катастрофу.
Цитирамо одломке из његове књиге почев од странице 129, имајући у виду да се ова скаларна супернаоружја може
чак користити и за изазивање земљотреса, између осталог:
"У априлу 1986. године, 'КГБ интерферометријски предајници' почели су да акумулирају електромагнетно зрачење, које
је снажно индуковано у бокове 'Сан Андреас фаулта', који пролази кроз Лос Анђелес и стиже све до Сан Франциска."
Користили су "унутрашњост" зрака Woodpecker-а као "супер-аутопутеве" за своје уздужне таласе и интерферометрију.
Совјети су користили два путањака зрака.
Један је дошао са севера преко подручја Северног пола и ледолома до циља – а други је дошао са истока до циљног подручја.
Совјети су изазвали веома велики земљотрес – заправо, произвели су читав низ таквих потреса дуж целе раседе
Сан Андреас, са јаким послепотресама након што је главни потрес изазвао страшну разарања.
Укратко: они су припремили "један велики земљотрес" који су сви толико дуго очекивали и кога су се толико дуго плашили.
VI. Амерички одговор на напад руског Дрвосека
Настављамо да цитирамо из књиге Тома Бирдена:
"Приватна група ме је контактирала.
Они су изјавили да могу искључити један од предајника стварањем моћног, огромног "фазно-конјугованог
репликатног сигналног пулса" који би се директно вратио у предајник и катастрофално га "изгорео".
Заправо, чинило се да је цела "Андреас Грабен зона" требало да буде стимулисана дуж
целе своје дужине депоновањем вишка енергије.
У овом случају, изазивање додељеног калифорнијског земљотреса је тек почело и било је јачине без упоредивог преседана.
Ако би се овај догађај или ови догађаји догодили, губитак америчких живота и имовине био би запањујући.
"Фактор високог ризика"
Питање које ми је група поставила представљало је веома тешку одлуку.
Такви велики снопови совјетског интерферометра, када се успоставе, садрже огромну дужинску енергију електромагнетног таласа.
Ако би совјетски предајник био смештен у близини нуклеарних постројења и одмах би био краткоспојен топљењем, сва
"потенцијална енергија" би се одмах усмерила директно у земљу.
У случају таквог катастрофалног квара предајника, изузетно моћан "пулс дужинског таласа" ширио би се у свим правцима око Земље.
Први нуклеарни материјал који пулс погоди раздвојио би се изненада и веома насилно.
Ако би преносилац био смештен само неколико километара од једног или више "међуконтиненталних ракетних база", то
би могло довести до потпуне експлозије око 30 или 40 "мегатонских нуклеарних боревих глава".
Прљаво и још прљавије... Последична радиоактивна контаминација била би огромна, ширила би се по целом свету и
потенцијално убијала милионе људи у наредним годинама.
Нуклеарни реактори би били изложени сличном ризику.
Тренутна фисија свих фисијских материјала у једном од њих изазвала би џиновску нуклеарну експлозију.
Ово би поставило нови преседан.
То је био "високо-ризични фактор".
"фактор ниског ризика"
"Фактор ниског ризика" би био да се мало или ништа од овога не би догодило, што би могло
изазвати земљотрес у оближњој раседној зони, итд.
Знао сам да су Совјети, након њиховог раног "квара Киштымског предајника", произвели "ЕМП бљесак" много мањег
обима и да је тај бљесак изазвао нуклеарну експлозију у оближњем складишту нуклеарног отпада.
Такође сам знао да су Совјети у Киштјуму инсталирали безбедносне системе у случају таквих кварова у свим
својим скаларним "интерферометријским предајницима".
Ако заштитни уређаји издрже у случају изненадног кратког споја у предајнику, могли би да одрже "дужинске електромагнетне
таласне зраке" и потенцијале довољно дуго да енергију полако и безбедно распрше у земљу током продуженог периода.
То је био "ниски фактор ризика".
VII. Прави узрок Чернобиљске катастрофе
У својој књизи Бирден детаљно описује како је заправо изазвана реакторска катастрофа:
Група ми је захвалила, изјавила да ће ме упуцати и спустила слушалицу.
Отворили су ватру 25. априла 1986. године, баш као што су обећали, и уништили један од преносних уређаја КГБ-а – наводно
неколико километара удаљен од Чернобиљских нуклеарних реактора.
У тренутку када је предајник погођен и уништен, инжењер Бил Бајс, који је био напољу на пољу и мерио Вудпекер зраке
магнетним детекторима поља, приметио је изненадно прекидање Вудпекер зраке која је долазила око Земље са истока.
Оно што је он тренутно мерио било је успешно уништавање даљинског предајника интерферометра.
Нехотично је одредио исход велике контраофанзиве у веома опасној бици.
Када је објекат за пренос уништен, безбедносни уређаји су се активирали, заробили висок потенцијал зрачења и задржали
га приближно 24 сата постепеним и спорим испуштањем интензивне радијационе енергије у земљу – током целог тог периода.
Очајничка порука о Чернобиљским реакторима узбунила је особље контроле нуклеарне електране, натеравши их да одмах
искључе те реакторе спуштањем кадмијумских управљачких шипки.
Али уранијум у горивним шипкама је, наравно, и даље био ту.
Чернобиљ је затим чекао са заржаним дахом да види хоће ли безбедносне мере издржати.
Онда, 26. априла 1986. године, безбедносни системи су коначно отказали и догодило се много слабије "превртање
дужним таласом" него што би се догодило раније без тих система.
Простирајући се кроз Земљу, подужни таласи су погодили језгро реактора у Чернобиљу, најближе подужним
таласима, неколико секунди пре него што је, када су подужни таласи стигли, у земљи изазван земљотрес.
Део уранијума погођеног у језгру реактора одмах се распао, испао из структуре контејнера и испуштао радиоактивни материјал.
Радиоактивни талог се проширио готово по целој Европи.
Поред Беарденовог извештаја, постоји још један веома допуњујући извештај др Питера Бетера.
Он је раније био именован од стране председника Џ. Ф. Кенедија за надзорника Американске банке за спољну трговину.
Он је објаснио да мотивација САД за овај скаларни контранапад није била искључиво одбрамбеног карактера, потврђујући да САД
више нису биле спремне да толеришу постојећу технолошку предност Русије и да су стога уништиле руски објекат за скаларно оружје.
VIII. Руски научници побијају званичну Чернобилску причу!
Чак и након више од 38 година, такозвани мейнстрим медији су мало допринели откривању истине о Чернобиљској катастрофи.
Уместо тога, они су готово искључиво ширили званичне изјаве влада.
Зар ово није изузетно срамотно, поготово што их такође финансирају владе?
Међутим, чак и такозвани мейнстрим медији су приморани да с времена на време открију делимичне истине.
Један такав пример је документарни филм NDR-ARTE из 1998. године под називом "Прави разлог Чернобиља?".
Ова документација је недостајући део слагалице у "Америчком Беарденовом извештају".
Са руске тачке гледишта, руски научници побијају званичне изјаве руске владе.
Пошто руски научници очигледно нису били упознати са директним улазима електромагнетне енергије у уранијум нуклеарне
електране због тајности које је увео КГБ, нису могли да објасне неке од физичких процеса који су се у то време одвијали.
Пошто овај документарни филм садржи вредне оригиналне снимке рушевина у Чернобиљу, који могу дати значајан допринос откривању
истине, сада ћемо приказати исечке из овог документарног филма.
Информације из позадинског истраживања које је пружио Вернер Алтникел објашњавају стварне
догађаје у Чернобилу на веома веродостојан начин:
Водитељ ARTE: У јулу 1986. године, два месеца након страшне катастрофе у нуклеарној електрани
Чернобиљ, КГБ је издао списак строго поверљивих упутстава.
На врху листе био је: "Прави узрок најгорег сценарија никада не сме бити откривен."
Али један човек је ипак желео да сазна истину.
Нуклеарни физичар Константин Павлович Чечеров.
Зато је наставио да се пење у рушевине, чак и испод саркофага који сада окружује уништен реактор број 4.
При томе је пронашао чудне трагове несреће који нису одговарали објашњењима која су тада била дата свету.
Чечеров, нуклеарни физичар, Москва: Упели смо се у шахту реактора и пузили даље у одговарајућу управљачку
собу изнад реактора, па чак и у просторије испод реактора.
Снимали смо фотографије и видео записе, прикупили стотине узорака и, рекао бих, извршили хиљаде мерења.
Тек тада смо полако почели да схватамо шта се заправо догодило блоку 4.
И одједном нам је постало јасно да званична објашњења из 1986. године уопште нису одговарала ономе што смо видели пред собом.
Водитељ ARTE: Истовремено, у јулу 1986. године, КГБ је уручио високим политичарима и
званичницима тајну листу са јасним упутствима.
Чечеров: Ова листа је заправо креирана на прилично необичан начин, једноставно од стране тајне службе, КГБ-а.
То је било необично. Политичка одлука.
Листа је објављена и све руководиоце је морало да поштују.
Ставка 1 на листи:
Све информације које откривају праве узроке реакторске катастрофе су строго поверљиве.
Дакле, све званичне изјаве су на крају биле нетачне, јер нису биле тајне. Веома чудно.
Водитељ ARTE: Према званичном саопштењу, ноћна несрећа у реактору изазвана је људском грешком, неодговорним покушајем да се разјасни
шта треба чинити у случају изненадног заустављања турбине.
До тренутка када су дохватили прекидач за хитне случајеве, већ је било прекасно.
У 1:23 ујутру и 59 секунди, огромна експлозија је одбацила кров са хале реактора.
Сјајуће графитне остатке су падали на оближње зграде, а облак радиоактивних честица се подигао километрима високо у ноћно небо.
Истраживање је финансирано од стране Европске заједнице.
Извештај о Групи Allianz је завршен 1995. године.
Наводно садржи више материјала него што је икада раније прикупљено.
Међутим, постоје индикације да се извештај више заснива на званичним подацима власти него на сопственом истраживању.
Процењује се да у реактору остаје неколико стотина хиљада кубних метара радиоактивног материјала, укључујући
40.000 кубних метара високо радиоактивног отпада помешаног са 200 тона нуклеарног горива.
Међутим, ако би то био случај, саркофаг би морао бити напуњен до врха радиоактивним материјалом.
И Чечеров и његови људи су се тамо доле једва могли пењати, барем не без сложене посебне заштите.
Они би сигурно на лицу места претрпели тешка оштећења од зрачења.
Чечеров: Већина уобичајених перцепција о Чернобиљу мало има везе са стварношћу.
Људи који раде у Чернобиљу, наравно, знају истину.
Али они одбацују напоре да подигну свест и задржавају истину за себе.
Водитељ ARTE: ...нуклеарна електрана Чернобиљ изграђена је на подручју које се углавном сматрало геолошки стабилним.
Феликс Аптекајев, сеизмолог, Украјина: Противници теорије о земљотресима тврдили су да се земљотреси овде не могу
догодити јер таква древна геолошка структура плоча, каква се налази у овом подручју, једноставно не дозвољава земљотресе.
Водитељ ARTE: Сеизмолошка станица је заправо регистровала само слаб, локални тремор.
Дакле, да ли је могао да се деси такав земљотрес у Чернобиљу?
Шта сведочења очевидаца кажу о овоме?
Чечеров: Када се несрећа догодила, сви запослени у ноћној смени били су природно укључени у инцидент на неки начин.
Без обзира да ли су били на дужности у контролној соби или у турбинској дворани, сви су изјавили
да су на неки начин осетили да се несрећа спрема.
Већина људи се сећа тупог громогласног звука; тако је све почело.
Нискочестотни бука и под су се тресли, зидови су се њихали, малтер се сливао са плафона. Сви се тога сећају.
Земља се чинила као да се отвара испод њих.
Неки су чак рекли да им је било као земљотрес.
Водитељ ARTE: 1990: Документ из Кијева садржи 20 сведочења очевидаца, извештаје запослених
у електрани који су били на дужности те ноћи.
Они су сведочили: "Земља се затресла пре него што је катастрофа ударила."
Земљотрес јачине 2, који су регистровали сеизмолози и потврдили бројни очевици, догодио се само неколико секунди пре катастрофе.
Документарни филм NDR-ARTE не пружа задовољавајући одговор на овај земљотрес.
Међутим, објашњења потпуковника Бирдена сада пружају коначно објашњење.
Због геолошких услова, ово није могао бити природан земљотрес, већ је изазван употребом
тајног електромагнетног оружја описаног горе!
Оно је активирано у тренутку када су безбедносне мере отказале, узрокујући да огромна преостала
енергија буде изненада и неконтролисано ослобођена у земљу.
Само неколико секунди касније догодила се експлозија у нуклеарној електрани.
Међутим, утисак који документарни филм "Артe" оставља да је земљотрес могао да изазове катастрофу је неспорно нетачан.
Немачки научници су у студији о нуклеарној електрани BIBLIS-B пружили научне доказе да је потребно најмање
отприлике 30 минута да дође до топљења нуклеарног уранијума.
Зато се документарни филм "Арт" у крајњем може објаснити само изјавама Тома Бирдена да је нуклеарна катастрофа у
Чернобиљу изазвана ратском скаларном електромагнетном разменом удараца између КГБ-а Совјетског Савеза и САД.
ARTE: Водитељ: Али ове занимљиве изјаве никада нису узете у обзир:
Чечеров: Чуо сам громогласни звук, плоча је пала са плафона.
Под се затресао, светла су се угасила, а укључила су се сигнална светла.
Након 30 до 40 секунди чули смо проникла звука изнад нас из правца . Кров се урушио у реду Б.
Прво је пао један рекорд, а затим један за другим.
Онда су се светла угасила. Прво тресеви, трзаји и вибрације, а затим се светла гасе.
Када се светла поново упале, донета је одлука да се реактор искључи.
Тачно тако је било. Прво су били удари и удараци, а затим је донета одлука да се реактор искључи.
То је кључна тачка.
Кроз рупу у крову видео сам блесак, није био ватра, нешто друго.
Зидови у контролној соби почели су да се тресу, као и плафон и под.
Након неколико секунди, друга експлозија.
Мало слабије, али било је чудно како се све распало.
Шарено светло које се уздигло до висине од сто метара.
Водитељ ARTE: Извештаји очевидаца и налази Чечерова јасно показују једну ствар:
Објашњење које су совјетске власти објавиле 1986. године било је нетачно.
Изнова и изнова се праве потпуно изненађујућа запажања.
Чечеров: Дакле, на пример, надало се да ће графитна љуска и језгро реактора остати нетакнути
– али ништа од тога, било је само огромна рупа.
Претпостављало се да је прстенасти контејнер за биолошку безбедност око реактора уништен или
барем озбиљно оштећен – али и то је било нетачно.
Било је скоро нетакнуто, са само мањим оштећењем.
Већи део њене површине, посебно на унутрашњости, још увек је имао нетакнут слој боје.
Вернер Алтникел: Све се догодило у року од неколико секунди. Када је унос ЕМП енергије изненада активирао уранијум и избацио га.
При нормалном топљењу то би било много спорије, а боја у контејнеру би се сигурно испарила.
Десило се толико брзо да је термичка инерција контејнера за биобезбедност вероватно
чак заштитила боју унутрашњости од изгарања.
Чечеров: Очекивало се да ће експлозија у шахти реактора све разнети – али ништа није разнето.
У ту сврху су многе потпоре које су коришћене за стабилизацију графитног капа једноставно се растопиле и изгореле.
А када би се боље погледало ове растопљене делове, постало је јасно да је овде деловао веома необичан топлотни ефекат.
Као да је из заваривачког пламеника који је прогорео цеви.
Да, цеви изгледају као да су одсечене неком врстом заваривачке машине или плазма-горионика.
Вернер Алтникел Цевe, за које се чини да су уништене плазма-пламеном, могу се коначно објаснити само плазмом која је
настала и огромном скаларном електромагнетној енергијом коју више нису пригушавали неуспели безбедносни уземљивачки системи.
Водитељ ARTE-а: Поноћ је, отприлике сат и по пре несреће, када рибари чују глухо громогласно бучење.
1:10 ујутру: Веома необичан догађај у вези са стражаром на улазу у централну дворану.
Епицентар предстојећег земљотреса, како се тврди, био је смештен директно испод овог места.
1:21 ујутру: Током обиласка, шеф рачунарског центра види бледоплави сјај у централној дворани.
1:23:35: Земљотрес почиње. Чује се гласан тресак и блок четири се тресе.
1:23:40: Запослени на дужности примећује тремор и притиска хитни прекидач.
Вибрације се појачавају.
Први снажан ударац узрокује да се вертикалне потпоре њишу напред-назад.
Плафонске плочице падају. Опет, блесак светла.
Прозори су пукли у машинској сали. Настао је жесток тресак и реактор је експлодирао.
Седамнаест минута касније, колега у контролној соби региструје још једну експлозију.
Потрес је завршен.
Сеизмограф није регистровао другу експлозију.
Чечеров: Призор разарања у горњим собама нас је натерао на размишљање.
Нека врста ударних таласа мора да је беснела тамо горе; можда су чак и тамо изазвани.
Било је тамо горе за нас много недоследности чије узроке нисмо могли у почетку да објаснимо.
Вернер Алтникел: др Себастијан Плугбајл из Друштва за заштиту од зрачења, цитати из
Strahlentelex, број 3623632002, доступно од IPPNW.
Плугбајл каже: Чечеров је био у реакторском вратилу три пута, где се обично налазе горивни елементи.
Међутим, његови видео-снимаци јасно показују да тамо заправо нема нуклеарног горива.
Где је нестало? Део се растопио, али само мало.
Чечеровљева хипотеза: Цело језгро реактора, огроман блок графита који подсећа на швајцарски качмак, у који се убацују
цеви са горивним елементима и управљачким шипкама, одлепило се и узлетело право увис као ракета из осовине реактора.
У том процесу је одбацио 2.500-тону капак на осовини реактора.
Језгро реактора је пролетело поред њега на висини од око 40–50 метара и делимично испарило на том путу.
Онда је нуклеарна експлозија све разнела и избацила готово цело нуклеарно гориво у животну средину.
Тешки поклопац се поново срушио и сада стоји косо изнад осовине реактора.
Владимир Страхов, Институт за геофизику, Москва: Али постоји једна препрека:
Према Чечеровој верзији, ситуација у реактору би се морала погоршати у року од 15–20 секунди до експлозије.
Чечеров: Блок 4 приказује следећу слику:
Растопљени метал се слио по поду, ударио у препреку, одскочио и очврснуо у облику грозда.
То и данас можете да видите, и наравно да смо то снимили.
Може се проценити да је растопљени метал текао брзином од приближно 5 м/с.
Дакле, ни споро ни вискозно.
Пет метара у секунди, то је веома брзо.
Растопљени метал је прешао највише 50 метара од реактора.
Метал је текао око десет секунди. Онда се стврднао.
Често у усправном положају, односно док је текло надоле.
Дакле, није било ни довољно времена да се то излије на под и тамо стврдне.
В. Страхов: Поред тога, чињеница је да су људи пењали по уништеном реактору.
Наравно, сматрало се да интензитет зрачења тамо мора бити огроман, јер је радиоактивни
материјал потекао из реактора и стигао тамо.
Сада се испоставља да радијација тамо заправо није толико јака.
Наравно, људи су обучили заштитне одела за експедицију у рушевине реактора.
Али је и даље веома изненађујуће што ниједан од њих није умро.
Очигледно нико није ни озбиљно оболео.
То је занимљиво.
Очигледно је да је готово никакав радиоактивни материјал из реактора завршио у згради.
Чак ни у слободном паду надоле.
Све се догодило превише брзо.
Напомена од Вернера Алтникела: Брз, краткотрајан ток и изненадна солидификација описаног растопа имају смисла када
се схвати да је спољни ЕМП енергетски унос у уранијум био насилан и трајао је само неколико секунди.
То значи: насилна и брза активација атомских језгара уранијума и вруће, танко растопљено стање са великом брзином тока и
брзо очвршћавање у средини тока када се индукована енергија ЕМП одвоји и споља потпомоћен електромагнетни пожар угасне.
Према званичним списковима КГБ-а, наводно је побегло само 4% садржаја реактора, док 96% и даље остаје у рушевинама.
Заправо, вероватно је обрнуто.
Скоро све је изашло, а реактор је скоро празан.
Ово такође потврђују научници.
Растопљени материјал који је процурио и накратко постао изузетно врућ испод посуде реактора морао је углавном да
се састоји од метала облоге, нпр. цирконијума за уранијум.
Уранијум, активиран спољашњим уносом енергије, испалио се у отворени ваздух као топничка кугла.
Пошто се на дну готово није нашло активисаног уранијума и готово није било мерљиве
радијације, људи су могли да се спусте без смрти.
Када су Совјети схватили да је на њихов објекат пуцано са америчке стране, ипак су успели да
преусмере енергију која је потом 24 сата враћена у земљу.
Али након 24 сата, управо ти системи за уземљење са складиштима нису успели да обуздају те огромне енергије.
А када узмете у обзир да је само преостали део, иако су га већ преусмеравали 24 сата, успео да експлодира нуклеарну електрану,
можете замислити шта би се догодило да, на пример, нису имали такав систем за утапање – односно систем за преусмеравање у земљу
за пуну енергију, који се потом враћа. Онда би сви експлодирали.
IX. Значај Чернобиљског открића у светлу тренутне драматичне светске ситуације
Истраживање Вернера Алтникела узрокује да званична саопштења влада и свих такозваних
мейнстрим медија сруше се као кула од карата.
Скаларна супернаоружања описана изнад даље су развијана од стране војске и тајних служби од катастрофе у Чернобиљу
пре скоро 40 година и стога су данас свакако још опаснија.
САД су, посебно, очигледно користиле ову тајну технологију за промоцију "манипулације климом и временом",
између осталог, преко огромног HAARP антенског постројења на Аљасци и њених наставних технологија.
Ово откриће о Чернобиљу стога покреће многа озбиљна питања, посебно у светлу тренутне драматичне глобалне ситуације:
1. Да ли су тренутне климатске промене и временске појаве, као што су екстремна суша, поплаве, торнада, па чак и земљотреси
итд., како је потврђено у "Конвенцији УН ЕНМОД", директно повезане са овим тајним војним супернаоружаним системима?
2. Да ли је тренутна паника због CO2 само глобално организована диверзантска тактика која омогућава да се ти системи
временског оружја и даље користе непримећено од стране јавности?
3. Да ли су нуклеарне електране бомба са одложеним дејством јер их ти тајни системи наоружања могу напасти у било ком тренутку?
4. У светлу ескалације актуелних жаришта кризе широм света, да ли ове технологије тајног оружја
представљају још већу претњу од нуклеарног оружја?
Поштовани гледаоци, Последњих неколико деценија показало је да ни САД и њихови савезници ни Русија и комунистичке државе немају
никакав интерес да истраже ове скаларне системе наоружања, који представљају егзистенцијалну претњу за цело човечанство.
Јавни медији су потпуно пропали у својој дужности и такође су прогоњали искрене узбуњиваче као теоретичаре завере.
Ова важна документација има за циљ да допринесе коначној покретању јавне дебате о овим системима наоружања,
који представљају егзистенцијалну претњу за човечанство.
Чернобиљска катастрофа од 26. априла 1986. године, која и данас остаје необјашњена, учи
нас да се то може постићи само трудом народа.
Дошло је време просветљења од стране људи који воле истину!
Стога, молимо вас да помогнете да ова документација постане позната на сваки могући начин.
Поделите овај видео који подстиче на размишљање на друштвеним мрежама као што су Фејсбук, ТикТок,
Твитер, Телеграм, Инстаграм или чак путем е-поште.
Такође пружамо кратке изводе из програма за преузимање у нашем плавом инфо-оквиру на www.kla.tv.
Само вашим активним ширењем можете зауставити криминалце који и даље тајно и непримећено користе ово наоружање!