Werner Altnickel, který je od roku 1974 samostatně výdělečně činný, je mistrem televizní techniky a držitelem ceny
EUROSOLAR 1997 a dalších ocenění v oblasti životního prostředí.
Altnickel se intenzivně zabýval havárií černobylské jaderné elektrárny 26. dubna 1986.
Kla.TV dnes vysílá dokument Wernera Altnickela.
V něm přesvědčivě dokazuje, že černobylská havárie ve skutečnosti nemohla být "nehodou"!
Tento dokument není jen historickým přehodnocením.
Tehdejší zbraňové systémy pro nás v současné dramatické globální situaci představují ještě nebezpečnější hrozbu.
I. Výbušná prohlášení Prof. Dr. Edmunda Lengfeldera
Werner Altnickel při svém pátrání narazil na článek Martina Ebnera z 31. srpna 2003 o exkurzi s novináři do ochranné
zóny černobylské jaderné elektrárny s Prof. Dr. Edmundem Lengfelderem z Otto Hugova radiačního institutu v Mnichově.
Citujeme ze zprávy "Landpartie mit Geigerzähler" Martina Ebnera z 31. srpna 2003:
A co jsou ty obrovské antény, které nejsou známé z žádné fotografie z Černobylu, ale
nyní jsou nad Pripjaťí vidět pouhým okem?
Lengfelderovo vysvětlení: To byla nedokončená odpověď na americký program "Hvězdných válek", konkrétně
dvě 150 metrů vysoké a 600 metrů dlouhé anténní stěny.
Deset z nich mělo být rozmístěno v kruhu o průměru 35 kilometrů, aby bylo možné vysílat vysokofrekvenční paprsky do ionosféry.
Jaderná elektrárna měla poskytovat obrovské množství energie, 16 reaktorových bloků.
"To by fungovalo," je si jistý Lengfelder:
Černobyl tedy nejen dodával plutonium pro bomby, ale sám byl součástí gigantické zbraně."
II. Vývoj vojenské superzbraně v Sovětském svazu
Nová ruská technologie se stala známou jako "Datel".
Termín "datel" vznikl podle rušivého rádiového šumu podobného tlukotu datla, který poprvé objevili radioamatéři.
V roce 1957 došlo v bývalém SSSR k velké katastrofě v důsledku výzkumu této vojenské skalární superzbraně.
V Kyštymu nedaleko Majaku se nacházelo tajné jaderné "vojenské výzkumné zařízení".
Tato katastrofa měla za následek stokrát vyšší úroveň radiace v regionu než v Černobylu!
Bývalý podplukovník americké armády Tom Bearden působil jako analytik v Pentagonu.
Byl uznávaným "odborníkem na skalární technologie" a vydal v němčině knihu "Skalartechnolgie".
Tuto katastrofu vysvětluje takto:
"Sověti při svém raném neúspěchu v Kyštymu způsobili energetický převrat.
To způsobila jaderná exploze z nedalekého úložiště jaderného odpadu!
Radioaktivní spad zamořil přibližně 1 200 kilometrů čtverečních, které jsou dodnes extrémně kontaminované.
Věděl jsem také, že Sověti instalovali bezpečnostní systémy na všech svých skalárních vysílačích, aby je
ochránili před mimořádnými událostmi, jako byla ta v Kyštymu .
Chtěli použít tyto bezpečnostní systémy k pomalému a bezpečnému vybíjení energie do země
po delší dobu v případě zkratu ve vysílačích."
Ve své knize "FER DE LANCE" Bearden pokračuje:
"Nové superzbraně byly vyvinuty, vyrobeny a nasazeny pod vedením KGB.
Protože byly přísně tajné, nikdy nebyly předány pravidelné ruské armádě!"
Bývalý šéf vlády Sovětského svazu Nikita Chruščov učinil v roce 1960 před jeho předsednictvem
následující prohlášení o budoucích skalárních zbraních:
"Máme novou zbraň - takříkajíc v portfoliu našich vědců.
Je tak silný, že kdyby se používal donekonečna, veškerý život na Zemi by byl vyhlazen."
III Vojenská superzbraň dokáže manipulovat s počasím!
Bývalý americký prezident Lyndon B. Johnson v roce 1962 řekl: "Kdo ovládá počasí, bude ovládat svět."
Existenci těchto nebezpečných meteorologických zbraní potvrzuje i Evropský parlament ve zprávě ze 14. ledna
1999 nazvané "HAARP - zbraňový systém poškozující klima"!
IV. Zkoušky kontroly zbrojení vojenské superzbraně
V letech 1976/77 byla přijata "Úmluva OSN-ENMOD", která má zabránit "systémům ekologických zbraní".
Zde je výňatek z "Úmluvy ENMOD", příloha 2:
"Následující příklady ilustrují možnosti, které mohou být způsobeny použitím technik manipulace s prostředím:
Zemětřesení, tsunami, narušení ekologické rovnováhy v regionu, změny počasí (mraky, srážky, cyklóny a tornáda), změny klimatu
a oceánských proudů, změny stavu ozonové vrstvy a ionosféry."
Existenci těchto zbraní hromadného ničení potvrdil 28. dubna 1997 na "konferenci o terorismu" v
Aténách bývalý americký ministr obrany Dr. William Cohen:
"Jiní se dokonce zabývají jakýmsi ekoterorismem, mění klima, vyvolávají zemětřesení,
otevírají sopky pomocí elektromagnetických vln.
Je to skutečné, a proto musíme zintenzivnit naše "protiteroristické úsilí"!"
V. Přísně tajná prehistorie havárie černobylského reaktoru
Podplukovník Bearden ve své knize "FER DE LANCE", která vyšla v roce 2002 ve druhém vydání, napsal, že se
ve stejné době přímo podílel na jaderné katastrofě!
Z pohledu americké armády v této knize velmi podrobně popisuje skalární, elektromagnetickou válečnou
technologii, která způsobila jadernou katastrofu.
Citujeme výňatky z jeho knihy od strany 129:
"V dubnu 1986 začaly "interferometrické vysílače KGB" hromadit elektromagnetickou energii, která byla silně indukována do boků
"zlomu San Andreas", který prochází Los Angeles a San Franciscem.
Využívali "vnitřek" paprsků Woodpecker jako "superdálnice" pro své podélné vlny a interferometrii.
Sověti používali dvě dráhy paprsku.
Jeden se snesl ze severu přes oblast severního pólu a ledovce na cíl - a jeden přilétl z východu na cílovou oblast.
Sověti připravili velmi silné zemětřesení - ve skutečnosti by vyvolání celé série takových zemětřesení podél
celého zlomu San Andreas se silnými následnými otřesy po hlavním zemětřesení způsobilo strašlivou zkázu.
Stručně řečeno: "Připravovali "jedno velké zemětřesení", které všichni tak dlouho očekávali a kterého se obávali."
VI Reakce USA na útok ruského datla
Dále citujeme z knihy Toma Beardena:
"Kontaktovala mě soukromá skupina.
Tvrdili, že mohou vyřadit jeden z vysílačů vytvořením silného obřího "fázově konjugovaného replikového signálního impulsu",
který se rozběhne přímo do vysílače a katastrofálně ho "spálí".
Zdálo se, že celá "zóna Andreas Graben" má být stimulována ukládáním přebytečné energie po celé své délce.
V tomto případě právě začala indukce přisuzovaného kalifornského zemětřesení, které nemělo obdoby.
Pokud by k této události nebo k těmto událostem došlo, ztráty na životech a majetku Američanů by byly ohromující.
"Rizikový faktor"
Otázka, kterou mi skupina položila, představovala velmi obtížnou rozhodovací situaci.
Takové velké sovětské interferometrické svazky obsahují po sestrojení obrovskou energii podélných elektromagnetických vln.
Pokud by se sovětský vysílač nacházel v blízkosti jaderných zařízení a došlo by k jeho okamžitému zkratu roztavením,
veškerá "potenciální energie" by se vrhla přímo do země.
V případě takového katastrofického selhání vysílače by se do všech směrů okolní země
šířil nesmírně silný "podélný vlnový impuls".
První jaderný materiál zasažený impulsem by se náhle a velmi prudce rozštěpil.
Pokud by se vysílač nacházel jen několik kilometrů od jedné nebo více "mezikontinentálních raketových základen", mohl by způsobit
plný výbuch asi 30 nebo 40 "megatunových jaderných hlavic".
Špinavý a špinavější...
Následný radioaktivní spad a radioaktivní zamoření by byly obrovské, rozšířily by se po celém světě
a v příštích letech by mohly zabít miliony lidí.
Podobné nebezpečí by hrozilo i jaderným reaktorům.
Okamžité štěpení veškerého štěpného materiálu v jedné z nich by způsobilo obrovský jaderný výbuch.
To by znamenalo nový precedens.
To byl "rizikový faktor".
Faktor nízkého rizika
Věděl jsem, že Sověti po poruše vysílače Kyštym vyvolali EMP v mnohem menší míře a tento výbuch způsobil
jaderný výbuch v nedalekém skladu jaderného odpadu.
Také jsem věděl, že po Kyštymu Sověti instalovali na všechny své skalární "interferometrické
vysílače" bezpečnostní systémy pro případ takových poruch.
Pokud bezpečnostní zařízení vydrží, mohla by v případě náhlého zkratu vysílače udržet "paprsky podélných EM vln"
a potenciály dostatečně dlouho, aby se energie pomalu a bezpečně rozptýlila do země po delší dobu.
To byl faktor nízkého rizika."
VII Pravá příčina černobylské katastrofy
Bearden ve své knize podrobně popisuje, jak vlastně došlo ke katastrofě reaktoru:
"Skupina mi poděkovala, uvědomila si, že se chystá vyhodit, a zavěsila telefon.
Stříleli 25.4.86, přesně jak slíbili, a zničili jeden z vysílačů KGB - zřejmě několik
kilometrů od černobylských jaderných reaktorů.
U zničeného vysílače se zapnulo bezpečnostní zařízení, které zachytilo velký radiační potenciál a udrželo ho po
dobu asi 24 hodin, přičemž postupně pomalu uvolňovalo intenzivní radiační energii do země - po celou dobu.
Dne 26. dubna 1986 pak bezpečnostní zařízení definitivně selhala a došlo k mnohem slabšímu "převrácení podélnou
vlnou", než k jakému by došlo dříve bez bezpečnostních zařízení.
Šířící se podélné vlny v zemi zasáhly nejbližší aktivní zónu reaktoru v Černobylu několik sekund předtím,
než se v zemi při příchodu podélných vln vyvolal šok.
Část uranu v zasažené aktivní zóně reaktoru se okamžitě rozštěpila, vystřelila z konstrukce
kontejnmentu a vyvrhla radioaktivní materiál.
Jaderný spad se rozšířil téměř po celé Evropě."
VIII Ruští vědci vyvracejí oficiální černobylskou historiografii!
Ani po více než 38 letech nepřispěla takzvaná hlavní média téměř žádným způsobem ke zjištění pravdy o černobylské katastrofě.
Je však nutné, aby i takzvaná přední média občas odhalila částečnou pravdu.
Jedním z takových příkladů je dokumentární film NDR-ARTE z roku 1998 s názvem "Skutečný důvod Černobylu?".
Vzhledem k tomu, že tento dokument ukazuje cenné originální záběry z trosek v Černobylu, které mohou významně přispět
ke zjištění pravdy, uvádíme nyní ukázky z tohoto dokumentu.
Podklady pro výzkum, které vložil Werner Altnickel, vysvětlují skutečné události v Černobylu velmi věrohodně:
Moderátor ARTE: V červenci 1986, dva měsíce po strašlivé katastrofě v jaderné elektrárně
Černobyl, vydala KGB seznam přísně tajných pokynů.
Na prvním místě seznamu bylo: "Skutečná příčina super-GAU nesmí být nikdy známa."
Jeden muž však přesto chtěl zjistit pravdu.
Jaderný fyzik Konstantin Pavlovič Čečerov.
Proto stále lezl do trosek, dokonce i pod sarkofág, který nyní obklopuje zničený reaktor č. 4.
Našel podivné stopy nehody, které neodpovídaly tehdejším prohlášením pro světovou veřejnost.
Čečerov, jaderný fyzik, Moskva: Vlezli jsme do šachty reaktoru a prolezli dál, do příslušné kontrolní
místnosti nad reaktorem, dokonce i do místností pod reaktorem.
Pořídili jsme fotografie a videa, odebrali stovky vzorků a, řekl bych, tisíce měření.
Teprve pak jsme si pomalu uvědomili, co se vlastně stalo s blokem 4.
A najednou jsme si uvědomili, že oficiální prohlášení z roku 1986 vůbec neodpovídají tomu, co jsme viděli před sebou.
Moderátor ARTE: Ve stejné době, v červenci 1986, předala KGB vysokým politikům a úředníkům tajný seznam s jasnými instrukcemi.
Čečerov: Tento seznam byl skutečně vytvořen podivným způsobem, zcela jednoduše tajnou
službou, KGB. To bylo neobvyklé. Politické rozhodnutí.
Seznam byl zveřejněn a všichni manažeři se jím museli řídit.
Bod 1 seznamu: "Všechny informace odhalující skutečné příčiny havárie reaktoru jsou přísně tajné".
Takže všechna oficiální oznámení byla nepravdivá, protože nebyla tajná. Velmi podivné.
Moderátor ARTE: ...černobylská jaderná elektrárna byla postavena v oblasti, která je obecně považována za geologicky stabilní.
Feliks Aptekajew, seismolog, Ukrajina: Odpůrci verze zemětřesení tvrdili, že zde nemůže být žádné zemětřesení,
protože v tak staré geologické struktuře, jako je v této oblasti, se zemětřesení prostě nevyskytují.
Moderátor ARTE: Seismologická stanice ve skutečnosti zaznamenala pouze slabé lokální zemětřesení. Moderátor ARTE:
1990: Dokument z Kyjeva obsahuje 20 očitých svědectví, hlášení zaměstnanců elektrárny, kteří měli tu noc službu.
Říkali: "Země se otřásla, než došlo k neštěstí."
Zemětřesení o síle 2 stupňů Richterovy škály, které ověřili seismologové a potvrdila řada očitých
svědků, nastalo jen několik vteřin před katastrofou.
Dokument NDR-ARTE neposkytuje dostatečnou odpověď na toto zemětřesení.
Díky vysvětlení podplukovníka Beardena to však lze nyní přesvědčivě vysvětlit.
Vzhledem ke geologickým podmínkám nemohlo jít o přirozené zemětřesení, ale bylo způsobeno
použitím popsaných tajných elektromagnetických zbraní!
Spustil se v okamžiku, kdy selhala bezpečnostní opatření a obrovské množství zbytkové
energie se náhle a nekontrolovaně uvolnilo do země.
Jen o několik sekund později došlo v jaderné elektrárně k výbuchu.
Dojem, který dokument Arte vyvolává, že příčinou katastrofy mohlo být zemětřesení, je však prokazatelně mylný.
Němečtí vědci ve studii o jaderné elektrárně BIBLIS-B vědecky dokázali, že k roztavení jádra
jaderné elektrárny URAN trvá nejméně 30 minut.
Proto lze dokument Arte nakonec vysvětlit pouze vysvětlením Toma Beardena, že černobylská jaderná katastrofa
byla způsobena skalární, elektromagnetickou výměnou úderů mezi KGB Sovětského svazu a USA.
ARTE: Moderátor: Těmto zajímavým výrokům však nikdy nebyla věnována pozornost:
Čečerov: Slyšel jsem hřmění, ze stropu spadl talíř.
Podlaha se otřásla, světla zhasla, rozsvítilo se nouzové osvětlení.
. Dírou ve střeše jsem viděl záblesk, ne oheň, něco jiného.
Stěny v řídicí místnosti se začaly třást, stejně jako strop a podlaha.
Po několika vteřinách se ozval druhý výbuch.
Trochu slabší, ale zvláštní, jak se všechno rozletělo.
Barevný třpyt, který vystřelil do výšky sta metrů.
Moderátor ARTE: Z výpovědí očitých svědků a Čečerovových zjištění vyplývá jedna věc:
Prohlášení zveřejněné sovětskými úřady v roce 1986 bylo nepravdivé.
Znovu a znovu se objevují zcela překvapivá zjištění.
Čečerov: Například se doufalo, že grafitový plášť a aktivní zóna reaktoru zůstaly neporušené -
ale nic takového se nestalo, byla tam jen díra.
Předpokládalo se, že kruhový ochranný kontejner kolem reaktoru byl zničen nebo alespoň vážně poškozen - ale i to bylo mylné.
Byl téměř neporušený, jen s drobnými poškozeními.
Na velké části povrchu, zejména uvnitř, se zachovala i barva.
Werner Altnickel: Vše se odehrálo během několika sekund. Když se náhle aktivoval přívod energie EMP a vymrštil uran.
Normální roztavení by bylo mnohem pomalejší a barva v kontejneru by určitě shořela.
Stalo se to tak rychle, že tepelná setrvačnost biokontejneru pravděpodobně zabránila tomu, aby barva shořela i uvnitř.
Čečerov: Očekávalo se, že výbuch v šachtě reaktoru všechno roztrhá - ale nic se neroztrhlo.
Místo toho se mnoho podpěr pro stabilizaci grafitového krytu jednoduše roztavilo a shořelo.
A když jste se na tyto roztavené části podívali blíže, bylo jasné, že zde působí velmi zvláštní tepelný efekt.
Jako od svářečského hořáku, který propálil trubky.
Ano, trubky vypadají, jako by byly rozřezány nějakým svařovacím strojem nebo plazmovým hořákem."
Werner Altnickel Trubky, které byly zničeny jako plazmovým hořákem, lze jednoznačně vysvětlit pouze plazmatem
vytvořeným obrovskou skalární elektromagnetickou energií, kterou již nezachytily selhávající bezpečnostní uzemňovací systémy.
Moderátor ARTE: 1:23:35: Zemětřesení začíná.
Ozve se velká rána a blok čtyři se zachvěje.
1:23:40: Odpovědný pracovník si všimne otřesů a stiskne nouzový vypínač. Vibrace se zvýší.
Při prvním silném nárazu se svislé podpěry zakymácejí dopředu a dozadu.
Spadnou stropní desky. Opět záblesk světla.
Ve strojovně praskla okna.
Silný otřes země a výbuch reaktoru.
Vladimir Strachov, Geofyzikální ústav Moskva: Ale je tu kámen úrazu:
Podle Čečerovovy verze by se situace v reaktoru měla během 15-20 sekund vyhrotit do bodu, kdy dojde k výbuchu.
Čečerov: Blok 4 nabízí následující obrázek:
Roztavený kov tekl po podlaze, narazil na překážku, vystřelil vzhůru a ztuhl ve tvaru hroznu.
Ještě dnes ji můžete vidět a samozřejmě jsme ji natočili.
Lze odhadnout, že roztavený kov tekl rychlostí asi 5 metrů za sekundu.
Není tedy pomalý ani viskózní.
Pět metrů za sekundu, to je velmi rychlé.
Roztavený kov z reaktoru urazil maximálně 50 metrů.
Kov tak tekl asi deset sekund. Pak ztuhl.
A to často ve vertikální poloze, tj. když stékala dolů.
Nebyl tedy ani dostatek času na to, aby se snesl na podlahu a ztuhl tam.
W. Strachow: Kromě toho je tu skutečnost, že ve zničeném reaktoru lezli lidé.
Samozřejmě se předpokládalo, že intenzita záření tam musí být obrovská, protože tam proudil radioaktivní materiál z reaktoru.
Nyní se ukazuje, že záření tam ve skutečnosti není tak silné.
Na výpravu do trosek reaktoru si lidé samozřejmě oblékli ochranné obleky.
Přesto je velmi překvapivé, že nikdo z nich nezemřel.
Zřejmě ani nikdo není vážně nemocný.
To je zajímavé.
Podle všeho se do budovy nedostal téměř žádný radioaktivní materiál z reaktoru.
Ani při volném pádu dolů.
Všechno se to seběhlo příliš rychle.
Poznámka Wernera Altnickela: Výše popsaný rychlý a krátkodobý pohyb toku a náhlé ztuhnutí taveniny dává smysl,
pokud si uvědomíme, že vnější vstup energie EMP do uranu byl prudký a trval jen několik sekund.
To znamená: prudká a rychlá aktivace atomových jader uranu a horká, nízkoviskózní tavenina s rychlou rychlostí toku a rychlým
tuhnutím uprostřed toku, kdy se indukovaná energie EMP přeruší, a tím se eliminuje elektromagnetický oheň poháněný zvenčí.
Podle oficiálních seznamů KGB údajně unikla pouze 4 % náplně reaktoru a 96 % by se stále nacházelo v troskách.
Ve skutečnosti je to pravděpodobně naopak. Skoro všechno vyletělo a reaktor je téměř prázdný.
To potvrzují i vědci.
Uniklá, krátce velmi horká tavenina pod reaktorovou nádobou musela být tvořena
především kovovým pláštěm, např. zirkoniem pro uran.
Uran, aktivovaný vnějším přívodem energie, náhle vystřelil do vzduchu jako z dělové hlavně.
Vzhledem k tomu, že zespodu neunikl téměř žádný aktivovaný uran a radiace nebyla téměř
měřitelná, mohli lidé vlézt dovnitř, aniž by zemřeli.
Když si Sověti uvědomili, že jejich zařízení je ostřelováno - Američany -, dokázali ještě na 24 hodin
odklonit energii, která pak byla vržena zpět do země.
Po 24 hodinách však tyto uzemňovací systémy s akumulačními zařízeními nebyly schopny tyto obrovské energie vůbec zadržet.
A když si uvědomíte, že jen ten zbytek, který zůstal, i když se už 24 hodin vybíjel, dokázal vyhodit jadernou elektrárnu do
povětří, dokážete si představit, co by se stalo, kdyby například neměli takový systém zadržování - tedy systém
vybíjení do země pro plnou energii, která se pak vrací zpět.
Pak by všichni vyletěli do povětří.
IX. Význam černobylského odhalení s ohledem na současnou dramatickou situaci ve světě
Popsané skalární superzbraně byly od "černobylské superzbraně" před téměř 40 lety dále vyvíjeny armádou a
tajnými službami, a proto jsou dnes jistě ještě nebezpečnější.
Toto černobylské odhalení proto vyvolává mnoho vážných otázek, zejména s ohledem na
současnou velmi dramatickou celosvětovou situaci:
1. Souvisí současné změny klimatu a povětrnostní jevy, jako jsou extrémní sucha, záplavy, tornáda a dokonce
zemětřesení atd., jak potvrzuje "Úmluva OSN-ENMOD", přímo s těmito tajnými vojenskými superzbraňovými systémy?
2. Je současná hrůza z CO2 jen globálně organizovaným manévrem, který má odvést pozornost, aby se tyto meteorologické
zbraně mohly nadále používat bez povšimnutí veřejnosti?
3. jsou jaderné elektrárny tikající časovanou bombou, protože mohou být kdykoli napadeny těmito tajnými zbraňovými systémy?
4. Představují tyto tajné zbraňové technologie mnohem větší hrozbu než jaderné zbraně s ohledem
na eskalaci současných problémových míst ve světě?
Vážení diváci, nastal čas osvícení pravdomilných lidí!
Pomozte prosím zajistit, aby tato dokumentace byla zveřejněna všemi možnými způsoby.
Sdílejte toto vzrušující video na sociálních platformách, jako je Facebook, tiktok, Twitter, telegram, Instagram nebo e-mailem.
V našem modrém informačním boxu na adrese www.kla.tv vám také nabízíme ke stažení krátké výňatky z programu.
Pouze jejich aktivním šířením lze zastavit zločince, kteří tyto zbraně stále používají tajně a nepoznaným způsobem!