Werner Altnickel on vuodesta 1974 toiminut itsenäisenä ammatinharjoittajana, ja hän on
televisiotekniikan mestari, joka on saanut vuonna 1997 EUROSOLAR-palkinnon ja muita ympäristöpalkintoja.
Altnickel käsitteli intensiivisesti Tšernobylin ydinvoimalan onnettomuutta 26. huhtikuuta 1986.
Kla.TV lähettää tänään Werner Altnickelin dokumentin.
Siinä hän osoittaa vakuuttavasti, että Tšernobylin onnettomuus ei todellisuudessa voinut olla "onnettomuus"!
Tässä dokumentissa ei ole kyse vain historiallisesta uudelleenarvioinnista.
Tuolloin käytetyt asejärjestelmät ovat vielä vaarallisempi uhka meille nykyisessä dramaattisessa maailmanlaajuisessa tilanteessa.
I. Professori Edmund Lengfelderin räjähtävät lausunnot
Werner Altnickel törmäsi tutkimuksissaan Martin Ebnerin 31. elokuuta 2003 julkaistuun artikkeliin, joka käsitteli
toimittajien retkeä Tshernobylin ydinvoimalan suojavyöhykkeelle Münchenin Otto Hugin
säteilyinstituutin professori Edmund Lengfelderin kanssa.
Lainaamme Martin Ebnerin raporttia "Landpartie mit Geigerzähler" 31. elokuuta 2003:
Ja mitä ovat nämä valtavat antennit, joita ei tunneta yhdestäkään Tšernobylin kuvasta, mutta jotka
voidaan nyt nähdä paljain silmin Pripjatin yllä?
Lengfelderin selitys: Tämä oli keskeneräinen vastaus Yhdysvaltojen "Tähtien sota -ohjelmaan", nimittäin kaksi
150 metriä korkeaa ja 600 metriä pitkää antenniseinää.
Kymmenen näistä olisi pitänyt pystyttää halkaisijaltaan 35 kilometrin ympyrään
lähettämään korkeataajuussäteitä ionosfääriin.
ydinvoimalan piti tuottaa valtavia määriä energiaa, 16 reaktoriyksikköä.
"Se olisi toiminut", Lengfelder on varma:
Tshernobyl ei ainoastaan toimittanut plutoniumia pommeihin, vaan oli itse osa jättimäistä asetta."
II. Sotilaallisen superaseen kehittäminen Neuvostoliitossa
Uusi venäläinen teknologia tuli tunnetuksi nimellä "Woodpecker".
Termi "puukiipijä" on peräisin radioamatöörien havaitsemasta radiohäiriöäänestä, joka muistuttaa puukiipijän vasarointia.
Vuonna 1957 entisessä Neuvostoliitossa tapahtui suuri katastrofi, joka johtui tämän
sotilaallisen skalaarisen superaseen tutkimuksesta.
Majakin lähellä Kyshtymissä oli salainen "sotilaallinen ydintutkimuslaitos".
Tämän katastrofin seurauksena alueelliset säteilytasot olivat sata kertaa korkeammat kuin Tšernobylissä!
Yhdysvaltain armeijan entinen everstiluutnantti Tom Bearden oli Pentagonin analyytikko.
Hän oli tunnustettu "skalaaritekniikan asiantuntija" ja julkaisi saksankielisen kirjan "Skalartechnolgie".
Hän selittää tämän katastrofin seuraavasti:
"Neuvostoliittolaiset olivat tuottaneet energiakierteen varhaisessa Kyshtymin epäonnistumisessa.
Tämä oli aiheuttanut ydinräjähdyksen läheisessä ydinjätteen varastossa!
Radioaktiivinen laskeuma saastutti noin 1 200 neliökilometriä, jotka ovat edelleen erittäin saastuneita.
Tiesin myös, että neuvostoliittolaiset olivat asentaneet turvajärjestelmiä kaikkiin skalaarilähettimiinsä
suojautuakseen Kyshtymin kaltaisilta hätätilanteilta .
He halusivat käyttää näitä turvajärjestelmiä purkaakseen energian hitaasti ja turvallisesti maahan pitkän
ajan kuluessa, jos lähettimissä tapahtuu oikosulku."
Kirjassaan "FER DE LANCE" Bearden jatkaa:
"Uudet superaseet kehitettiin, tuotettiin ja otettiin käyttöön KGB:n johdolla.
Koska ne olivat huippusalaisia, niitä ei koskaan luovutettu Venäjän tavalliselle armeijalle!"
Neuvostoliiton entinen hallituksen päämies Nikita Hruštšov antoi vuonna 1960 Neuvostoliiton
puhemiehistölle seuraavan lausunnon tulevista skalaariaseista:
"Meillä on uusi ase - niin sanotusti tutkijoidemme salkussa.
Se on niin voimakas, että jos sitä käytettäisiin loputtomiin, kaikki elämä maapallolta tuhoutuisi."
III Sotilaallinen superase voi manipuloida säätä!
Vuonna 1962 Yhdysvaltain entinen presidentti Lyndon B. Johnson sanoi: "Se, joka hallitsee säätä, hallitsee maailmaa."
Myös Euroopan parlamentti vahvistaa tällaisten vaarallisten sääaseiden olemassaolon 14. tammikuuta 1999 antamassaan
mietinnössä "HAARP - ilmastoa vahingoittava asejärjestelmä"!
IV. Sotilaallisen superaseen asevalvontakokeilut
Vuosina 1976/77 hyväksyttiin YK:n ENMOD-yleissopimus ympäristöasejärjestelmien ehkäisemiseksi.
Tässä on ote ENMOD-yleissopimuksen liitteestä 2:
"Seuraavat esimerkit havainnollistavat mahdollisuuksia, joita ympäristön manipulointitekniikoiden käyttö voi aiheuttaa:
Maanjäristykset, tsunamit, alueen ekologisen tasapainon häiriintyminen, muutokset säämalleissa (pilvet, sateet, syklonit
ja tornadot), muutokset ilmastomalleissa ja merivirroissa, muutokset otsonikerroksen ja ionosfäärin tilassa."
Yhdysvaltain entinen puolustusministeri William Cohen vahvisti näiden joukkotuhoaseiden olemassaolon 28.
huhtikuuta 1997 Ateenassa pidetyssä "terrorismikonferenssissa":
"Toiset harjoittavat jopa eräänlaista ekoterrorismia, muuttavat ilmastoa, aiheuttavat maanjäristyksiä ja
avaavat tulivuoria sähkömagneettisten aaltojen avulla.
Se on todellista, ja siksi meidän on tehostettava "terrorisminvastaisia toimia"!"
V. Tshernobylin reaktorionnettomuuden huippusalainen esihistoria.
Everstiluutnantti Bearden kirjoitti kirjassaan "FER DE LANCE", jonka toinen painos julkaistiin vuonna 2002, että
hän oli suoraan mukana ydinkatastrofissa samaan aikaan!
Yhdysvaltain armeijan näkökulmasta hän kuvaa tässä kirjassa hyvin yksityiskohtaisesti skalaarista, sähkömagneettista
sotateknologiaa, joka aiheutti ydinkatastrofin.
Lainaamme otteita hänen kirjastaan sivulta 129 alkaen:
"Huhtikuussa 1986 "KGB:n interferometrilähettimet" olivat alkaneet kerätä sähkömagneettista energiaa, joka
indusoitui voimakkaasti Los Angelesin läpi ja San Franciscoon asti kulkevan "San Andreasin repeämän" sivuille.
He käyttivät Woodpecker-palkkien "sisätiloja" "supertieksi" pitkittäisaalloilleen ja interferometrialleen.
Neuvostoliittolaiset käyttivät kahta säteilyreittiä.
Toinen tuli pohjoisesta pohjoisnavan alueen ja jäävuorten kautta kohteeseen - ja toinen tuli idästä kohdealueelle.
Neuvostoliittolaiset järjestivät erittäin suuren maanjäristyksen - itse asiassa koko San Andreasin risteyksen varrella tapahtuva
sarja tällaisia järistyksiä ja voimakkaita jälkijäristyksiä olisi aiheuttanut hirvittävää tuhoa pääjäristyksen jälkeen.
Pähkinänkuoressa: He valmistelivat "yhtä suurta maanjäristystä", jota kaikki olivat odottaneet ja pelänneet niin kauan.""
VI Yhdysvaltain vastaus Venäjän puupäähyökkäykseen
Lainaamme edelleen Tom Beardenin kirjaa:
"Yksityinen ryhmä otti minuun yhteyttä.
He väittivät voivansa lamauttaa yhden lähettimistä tuottamalla voimakkaan jättiläismäisen "vaihekonjugoidun
replika-signaalipulssin", joka kulkisi suoraan takaisin lähettimeen ja katastrofaalisesti "polttaisi sen loppuun".
Itse asiassa näytti siltä, että koko Andreas Graben -vyöhykettä oli tarkoitus stimuloida
varastoimalla ylimääräistä energiaa koko sen pituudelta.
Tässä tapauksessa Kalifornian maanjäristys oli juuri alkanut, ja se oli voimakkuudeltaan ennennäkemätön.
Jos tämä tapahtuma tai nämä tapahtumat toteutuisivat, amerikkalaisten henkien ja
omaisuuden menetykset olisivat huikeat.
"Korkean riskin tekijä"
Ryhmän minulle esittämä kysymys asetti minut hyvin vaikeaan päätöksentekotilanteeseen.
Tällaiset suuret neuvostoliittolaiset interferometrisäteet sisältävät rakentamisen jälkeen
valtavasti pitkittäistä sähkömagneettista aaltoenergiaa.
Jos neuvostoliittolainen lähetin olisi ollut lähellä ydinlaitoksia ja se olisi sulanut välittömästi oikosulkuun,
kaikki "potentiaalinen energia" olisi syöksynyt suoraan maahan.
Tällaisen katastrofaalisen lähettimen vikaantumisen sattuessa valtavan voimakas "pitkittäisaaltoimpulssi"
leviäisi kaikkiin ympäröivän maan suuntiin.
Ensimmäinen ydinaine, johon impulssi osuu, fissioituisi yhtäkkiä ja hyvin rajusti.
Jos lähetin sijaitsisi vain muutaman kilometrin päässä yhdestä tai useammasta "mannertenvälisestä
ohjusasemasta", se voisi johtaa noin 30 tai 40 "megatonnin ydinkärjen" täydelliseen räjähdykseen.
Likainen ja likaisempi...
Tästä aiheutuva laskeuma ja radioaktiivinen saastuminen olisi massiivista, ja se leviäisi ympäri maailmaa
ja saattaisi tappaa miljoonia ihmisiä tulevina vuosina.
Ydinreaktorit olisivat samanlaisessa vaarassa.
Jos kaikki halkeamiskelpoinen materiaali jossakin niistä halkeaisi välittömästi, se aiheuttaisi jättimäisen ydinräjähdyksen.
Tämä olisi uusi ennakkotapaus.
Se oli "korkean riskin tekijä".
"Vähäriskinen tekijä"
Tiesin, että neuvostoliittolaiset olivat tuottaneet EMP-suihkun paljon pienemmässä mittakaavassa Kyshtym-lähettimen varhaisen
vikaantumisen jälkeen, ja tämä sähkömagneettinen leimahdus oli aiheuttanut ydinräjähdyksen
läheisessä ydinjätteen varastointilaitoksessa.
Tiesin myös, että Kyshtymin jälkeen neuvostoliittolaiset olivat asentaneet turvajärjestelmät
kaikkiin skalaari-"interferometrilähettimiinsä" tällaisten vikojen varalta.
Jos turvalaitteet kestävät, jos lähetin yhtäkkiä sulkeutuu, ne voivat pitää "pitkittäiset EM-aaltosäteet" ja
potentiaalit riittävän kauan, jotta energia voidaan hitaasti ja turvallisesti hajottaa maahan pitkän ajan kuluessa.
Se oli vähäriskinen tekijä."
VII Tšernobylin katastrofin todellinen syy
Bearden kuvaa kirjassaan yksityiskohtaisesti, miten reaktorikatastrofi todellisuudessa laukaistiin:
"Ryhmä kiitti minua, tajusi, että he aikoivat antaa potkut, ja he löivät luurin korvaan.
He ampuivat 25.4.86, aivan kuten olivat luvanneet, ja tuhosivat yhden KGB:n lähettimen - ilmeisesti
muutaman kilometrin päässä Tšernobylin ydinreaktoreista.
Tuhoutuneessa lähettimessä turvalaitteet kytkeytyivät päälle, vangitsivat suuren säteilypotentiaalin ja pitivät
sen noin 24 tuntia, jolloin voimakas säteilyenergia vapautui vähitellen hitaasti maahan - koko ajan.
Sitten 26. huhtikuuta 1986 turvalaitteet lopulta pettivät ja tapahtui paljon heikompi "pituussuuntainen aaltoromahdus"
kuin se, joka olisi tapahtunut aiemmin ilman turvalaitteita.
Maassa etenevät pitkittäisaallot osuivat Tšernobylissä lähimpään reaktorisydämeen sekuntia ennen kuin
maanpinnalla syntyi isku, kun pitkittäisaallot saapuivat maahan.
Osa osuman kohteeksi joutuneen reaktorisydämen uraanista halkeili välittömästi, sinkoutui ulos
säiliörakenteesta ja paiskasi ulos radioaktiivista ainetta.
Ydinlaskeuma levisi lähes koko Eurooppaan."
VIII Venäläiset tiedemiehet kumoavat Tšernobylin virallisen historiankirjoituksen!
Niin kutsutut johtavat tiedotusvälineet eivät ole edes yli 38 vuoden jälkeen juurikaan edistäneet
totuuden selvittämistä Tšernobylin katastrofista.
Jopa niin sanotut johtavat tiedotusvälineet paljastavat kuitenkin toisinaan osatotuuksia.
Yksi tällainen esimerkki on "NDR-ARTE:n dokumentti" vuodelta 1998 otsikolla "Tshernobylin todellinen syy?".
Koska tässä dokumentissa näytetään arvokasta alkuperäistä kuvamateriaalia Tšernobylin raunioista, joka
voi edistää merkittävästi totuuden selvittämistä, näytämme nyt otteita tästä dokumentista.
Werner Altnickelin taustatiedot selittävät hyvin uskottavasti Tšernobylin todelliset tapahtumat:
Juontaja ARTE: Heinäkuussa 1986, kaksi kuukautta Tšernobylin ydinvoimalan hirvittävän onnettomuuden
jälkeen, KGB antoi luettelon huippusalaisista ohjeista.
Luettelon kärjessä oli: "Super-GAU:n todellista syytä ei saa koskaan saada selville."
Mutta eräs mies halusi silti selvittää totuuden.
Ydinfyysikko Konstantin Pavlovic Tšetšerov.
Siksi hän jatkoi kiipeämistä raunioihin, jopa sarkofagin alle, joka nyt ympäröi tuhoutunutta reaktoria nro 4.
Hän löysi onnettomuudesta outoja jälkiä, jotka eivät vastanneet maailman yleisölle tuolloin annettuja lausuntoja.
Tšetšerov, ydinfyysikko, Moskova: Kiipesimme reaktorikuiluun ja ryömimme edelleen reaktorin yläpuolella olevaan valvontahuoneeseen
ja jopa reaktorin alapuolella oleviin huoneisiin.
Otimme valokuvia ja videoita, otimme satoja näytteitä ja sanoisin, että tuhansia mittauksia.
Vasta sitten tajusimme hitaasti, mitä lohkolle 4 oli todella tapahtunut.
Yhtäkkiä tajusimme, että vuoden 1986 viralliset lausunnot eivät vastanneet lainkaan sitä, mitä näimme edessämme.
ARTE:n juontaja: Samaan aikaan heinäkuussa 1986 KGB toimitti korkea-arvoisille poliitikoille ja
virkamiehille salaisen luettelon, jossa oli selkeät ohjeet.
Tšetšerov: Tämä luettelo on todella oudolla tavalla luotu, yksinkertaisesti salaisen palvelun, KGB:n
toimesta. Se oli epätavallista. Poliittinen päätös.
Luettelo julkaistiin, ja kaikkien johtajien oli noudatettava sitä.
Luettelon kohta 1: "Kaikki tiedot, jotka paljastavat reaktorionnettomuuden todelliset syyt, ovat huippusalaisia".
Kaikki viralliset ilmoitukset eivät siis pitäneet paikkaansa, koska ne eivät olleet salaisia. Erittäin outoa.
ARTEn juontaja: ...Tshernobylin ydinvoimala rakennettiin alueelle, joka on yleisesti tunnustettu geologisesti vakaaksi.
Feliks Aptekajew, seismologi, Ukraina: Maanjäristysversion vastustajat väittivät, että täällä ei voi olla maanjäristyksiä,
koska maanjäristyksiä ei yksinkertaisesti tapahdu niin vanhassa geologisessa pöytärakenteessa kuin tällä alueella.
Juontaja ARTE: Seismologinen asema rekisteröi vain heikon, paikallisen järistyksen. Juontaja ARTE:
1990: Kiovasta peräisin olevassa asiakirjassa on 20 silminnäkijäkertomusta, jotka ovat peräisin
voimalaitoksen työntekijöiltä, jotka olivat tuona yönä töissä.
He sanoivat: "Maa järisi ennen kuin katastrofi iski."
Seismologien vahvistama ja lukuisten silminnäkijöiden vahvistama 2 magnitudin maanjäristys
tapahtui vain muutama sekunti ennen katastrofia.
NDR-ARTE:n dokumentti ei anna riittävää vastausta tähän maanjäristykseen.
Everstiluutnantti Beardenin selitysten ansiosta se voidaan kuitenkin nyt selittää lopullisesti.
Geologisten olosuhteiden vuoksi se ei voinut olla luonnollinen maanjäristys, vaan sen aiheutti
kuvattujen sähkömagneettisten salaisten aseiden käyttö!
Se laukesi hetkellä, jolloin turvatoimet pettivät ja valtavat määrät jäännösenergiaa
purkautuivat yhtäkkiä ja hallitsemattomasti maahan.
Vain sekunteja myöhemmin ydinvoimalassa tapahtui räjähdys.
Arte-dokumentin antama vaikutelma siitä, että maanjäristys voisi olla katastrofin syy, on kuitenkin todistetusti väärä.
Saksalaiset tiedemiehet ovat BIBLIS-B-ydinvoimalaitostutkimuksessa tieteellisesti todistaneet, että
uraani-ydinytimen sulaminen kestää vähintään noin 30 minuuttia.
Siksi Arte-dokumentti voidaan lopulta selittää vain Tom Beardenin selityksillä, joiden mukaan Tšernobylin
ydinkatastrofin aiheutti skalaarinen, sähkömagneettinen iskujen vaihto Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen KGB:n välillä.
ARTE: Juontaja: Mutta näihin mielenkiintoisiin lausuntoihin ei koskaan kiinnitetty huomiota:
Tšetšerov: Kuulin ukkosen jyrinän, levy putosi katosta.
Lattia tärisi, valot sammuivat, hätävalaistus syttyi.
. Katossa olevan reiän läpi näin tuollaisen välähdyksen, ei tulta, vaan jotain muuta.
Valvomon seinät alkoivat täristä, samoin katto ja lattia.
Muutaman sekunnin kuluttua toinen räjähdys.
Hieman heikompi, mutta outoa, miten kaikki lensi erilleen.
Värikäs kimallus, joka nousi sadan metrin korkeuteen.
ARTE:n juontaja: Silminnäkijöiden kertomukset ja Tšetšerovin havainnot tekevät yhden asian selväksi:
Neuvostoviranomaisten vuonna 1986 julkaisema lausunto oli väärä.
Yhä uudelleen tehdään täysin yllättäviä havaintoja.
Tšetšerov: Esimerkiksi grafiittikuoren ja reaktorisydämen toivottiin säilyneen ehjinä - mutta mitään sellaista
ei tapahtunutkaan, vaan siellä oli vain avonainen reikä.
Oli oletettu, että reaktoria ympäröivä rengasmainen biosuojakontti oli tuhoutunut tai ainakin
vaurioitunut pahoin - mutta sekin oli väärin.
Se oli lähes ehjä, ja siinä oli vain pieniä vaurioita.
Suuressa osassa sen pintaa, erityisesti sisäpuolella, jopa väri oli säilynyt.
Werner Altnickel: Kaikki tapahtui muutamassa sekunnissa. Kun EMP-energiatulo yhtäkkiä aktivoitui ja heitti uraanin ulos.
Normaali sulaminen olisi ollut paljon hitaampaa, ja säiliön maali olisi varmasti palanut pois.
Se tapahtui niin nopeasti, että biosäiliön terminen inertia esti todennäköisesti maalia palamasta, jopa sisäpuolelta.
Tšetšerov: Odotettiin, että räjähdys reaktorikuilussa repisi kaiken auki - mutta mitään ei revitty auki.
Sen sijaan monet grafiittikorkin vakauttamiseen käytetyistä tuista olivat yksinkertaisesti sulaneet pois ja palaneet.
Ja kun näitä sulaneita osia tarkasteli lähemmin, kävi selväksi, että tässä oli ollut käynnissä hyvin erikoinen lämpöilmiö.
Kuin hitsauspolttimesta, joka oli polttanut putkien läpi.
Kyllä, putket näyttävät siltä kuin ne olisi leikattu irti hitsauskoneella tai plasmapolttimella."
Werner Altnickel Putket, jotka tuhoutuivat kuin plasmapolttimella, voidaan lopullisesti selittää ainoastaan
plasmalla, joka syntyi valtavan sähkömagneettisen skalaarienergian seurauksena, jota epäonnistuneet
turvamaadoitusjärjestelmät eivät enää pysäyttäneet.
ARTE-juontaja: 1:23:35: Maanjäristys alkaa.
Suuri rysähdys, ja kortteli neljä tärisee.
1:23:40: Vastaava työntekijä huomaa tärinän ja painaa hätäkytkintä. Tärinä voimistuu.
Ensimmäinen voimakas isku, pystysuorat tuet keikkuvat edestakaisin.
Kattolaatat putoavat alas. Taas valon pilkahdus.
Ikkunat räjähtivät konehallissa.
Voimakas maanjäristys ja reaktori räjähtää.
Vladimir Strachov, Geofysiikan instituutti Moskova: Mutta on olemassa kompastuskivi:
Tšetšerovin version mukaan tilanne reaktorissa kärjistyisi 15-20 sekunnissa siihen pisteeseen, että räjähdys tapahtuisi.
Tšetšerov: Lohko 4 tarjoaa seuraavan kuvan:
Sula metalli valui lattian poikki, osui esteeseen, ampui ylös ja jähmettyi viinirypäleen muotoon.
Se on nähtävissä vielä nykyäänkin, ja tietenkin kuvasimme sen.
Voidaan arvioida, että sula metalli virtasi noin 5 metrin sekuntinopeudella.
Ei siis hidasta tai viskoosia.
Viisi metriä sekunnissa, se on hyvin nopeaa.
Reaktorista tuleva sula metalli kulki enintään 50 metriä.
Metallia virtasi noin kymmenen sekunnin ajan. Sitten se jähmettyi.
Ja usein pystysuorassa asennossa, eli kun se virtasi alaspäin.
Ei siis ollut edes tarpeeksi aikaa valua lattialle ja jähmettyä sinne.
W. Strachow: Lisäksi tuhoutuneessa reaktorissa kiipeili ihmisiä.
Luonnollisesti ihmiset ajattelivat, että säteilyn voimakkuuden on oltava siellä valtava, koska reaktorista
peräisin oleva radioaktiivinen aine oli virrannut sinne.
Nyt on käynyt ilmi, että säteily ei olekaan niin voimakasta.
Ihmiset olivat tietenkin pukeneet suojapuvut päälleen reaktorin raunioille suuntautuvaa retkeä varten.
On silti hyvin yllättävää, ettei kukaan heistä kuollut.
Ilmeisesti edes kukaan ei ole vakavasti sairas.
Tuo on mielenkiintoista.
Ilmeisesti tuskin yhtään reaktorin radioaktiivista ainetta päätyi rakennukseen.
Ei edes vapaassa pudotuksessa alaspäin.
Kaikki tapahtui aivan liian nopeasti.
Werner Altnickelin huomautus: Edellä kuvattu nopea ja lyhytkestoinen virtausliike ja sulan äkillinen jähmettyminen
on järkevää, jos tunnustetaan, että ulkoinen EMP-energian syöttö uraaniin oli raju ja kesti vain muutaman sekunnin.
Tämä tarkoittaa: uraanin atomiytimien väkivaltaista ja nopeaa aktivoitumista ja kuumaa, ohutta sulaa massaa, jolla on nopea
virtausnopeus ja nopea jähmettyminen virran keskellä, kun indusoitunut EMP-energia katkeaa ja
ulkoisesti ruokkiva sähkömagneettinen tuli katoaa.
KGB:n virallisten luetteloiden mukaan vain 4 prosenttia reaktorin täytteestä on tiettävästi päässyt
pakoon ja 96 prosenttia olisi edelleen raunioissa.
Itse asiassa asia on luultavasti päinvastoin. Lähes kaikki lensi ulos ja reaktori on lähes tyhjä.
Myös tutkijat vahvistavat tämän.
Reaktoriastian alapuolella olevan, lyhytaikaisesti hyvin kuuman sulan on täytynyt koostua pääasiassa verhousmetallista,
esimerkiksi uraanin tilalla olevasta zirkoniumista.
Ulkoisen energiansyötön aktivoima uraani ampui yhtäkkiä ylöspäin ilmaan kuin tykin piipusta.
Koska alhaalla ei juuri lainkaan aktivoitunutta uraania päässyt ulos ja säteilyä oli tuskin
mitattavissa, ihmiset pystyivät kiipeämään sinne kuolematta.
Kun neuvostoliittolaiset tajusivat, että amerikkalaiset ampuivat heidän laitostaan, he onnistuivat silti ohjaamaan
energiaa, joka sitten heitettiin takaisin maahan, 24 tunniksi.
Mutta 24 tunnin kuluttua nämä maadoitusjärjestelmät, joissa on varastointitilat, eivät pystyneet
lainkaan hillitsemään näitä valtavia energioita.
Ja kun otetaan huomioon, että vain loput, jotka jäivät jäljelle, vaikka ne olivat jo purkautuneet 24 tuntia, onnistuivat
räjäyttämään ydinvoimalan, voi kuvitella, mitä olisi tapahtunut, jos heillä ei olisi ollut esimerkiksi tällaista
eristysjärjestelmää - eli purkausjärjestelmää maahan täydelle energialle, joka sitten palaa takaisin.
Sitten ne olisivat kaikki räjähtäneet.
IX. Tshernobylin paljastuksen merkitys maailman nykyiseen dramaattiseen tilanteeseen nähden.
Armeija ja salaiset palvelut ovat kehittäneet kuvattuja skalaarisia superaseita edelleen lähes 40 vuotta
sitten tapahtuneen "Tšernobylin superaseen" jälkeen, ja ne ovat siksi nykyään varmasti paljon vaarallisempia.
Tämä Tšernobylin paljastus herättää näin ollen monia vakavia kysymyksiä, erityisesti
nykyisessä hyvin dramaattisessa maailmantilanteessa:
1. Liittyvätkö nykyiset ilmastonmuutokset ja sääilmiöt, kuten äärimmäinen kuivuus, tulvat, tornadot ja jopa maanjäristykset
jne., jotka on vahvistettu "UN-ENMOD-yleissopimuksessa", suoraan näihin salaisiin sotilaallisiin superasejärjestelmiin?
2. Onko nykyinen hiilidioksidipelko vain maailmanlaajuisesti organisoitu harhautusoperaatio, jotta näitä
sääasejärjestelmiä voidaan edelleen käyttää yleisön huomaamatta?
3. Ovatko ydinvoimalat tikittävä aikapommi, koska salaiset asejärjestelmät voivat hyökätä niihin milloin tahansa?
4. muodostavatko nämä salaiset aseteknologiat paljon suuremman uhan kuin ydinaseet, kun otetaan
huomioon maailman nykyisten ongelmakohtien kärjistyminen?
Hyvät katsojat, Totuutta rakastavien ihmisten valaistumisen aika on tullut!
Auttakaa varmistamaan, että tästä asiakirjasta tiedotetaan kaikin mahdollisin tavoin.
Jaa tämä jännittävä video sosiaalisilla alustoilla, kuten Facebookissa, tiktokissa,
Twitterissä, Telegramissa, Instagramissa tai sähköpostitse.
Tarjoamme myös lyhyitä ohjelmaotteita ladattavaksi sinisestä infolaatikostamme osoitteessa www.kla.tv.
Vain niiden aktiivisella levittämisellä voidaan pysäyttää rikolliset, jotka edelleen käyttävät
näitä aseita salaa ja tuntemattomilla tavoilla!