Vyrůstal jsem v Belgii a kolem svých šesti let jsem byl prodán do sítě pedofilních vrahů.
V této síti jsem pracoval pět a půl roku.
Dospělí muži, kteří patřili do tohoto exkluzivního klubu, tam byli z různých důvodů, ale bylo tam hodně alkoholu a drog.
A děti byly zbožím, nejvyšším, nejcennějším zbožím a byly využívány hlavně k sexu.
V tomto klubu však bylo i několik aristokratů, kteří také rádi zabíjeli děti.
A pak jsem byl na řadě já. Měl jsem být zabit v jedenácti letech.
Byl jsem mučen, protože někdo, kdo mě nějakou dobu chránil a pak mě opravdu ošklivě zneužíval, se mnou skončil.
Byl jsem připoután k jateční lavici.
Byla černá od krve všech dětí přede mnou.
Byl jsem tam několik hodin.
Moje tělo je plné jizev. A každá jizva mi připomíná tento okamžik.
Myslel jsem, že mě zabijí jako všechny děti, které nebyly dostatečně milovány, aby mohly žít.
A já bych byl také zapomenut. A já jsem nebyl připraven zemřít.
Někdo z této sítě mě miloval natolik, že mě zachránil.
Mučení trvalo několik hodin. V této síti jsem byl pět a půl roku.
Během této doby jsem byla mnohokrát znásilněna.
Nemám žádné jizvy, které by ukazovaly, jak často jsem byla znásilněna.
Ale spočítal jsem si to. Většinou to bylo o víkendu, na celou noc.
A tak jsem zjistil, že jsem byl znásilňován, opravdu znásilňován, asi šest hodin týdně.
1716 hodin znásilnění, než mi bylo dvanáct let.
Vyrostl jsem s pokyny, které mi dal člověk, který mě zachránil.
Díky tomu jsem se vyhnul prostituci a drogám a dostal se ze země, z Belgie, kde se to všechno stalo.
I když jsem neměla jizvy, v mládí jsem byla stvořena jako sexuální objekt, přitahovala jsem
muže a část mého já to potřebovala k životu.
Protože to byl jediný způsob, jak se cítit dobře.
A jako s mladou ženou se ke mně chovali tak neuctivě a tolik mě využívali.
A přesto byli všichni připraveni mě obviňovat. Být promiskuitní .
Levná, jak se říká, děvka. Všechny tyhle věci, všechny tyhle přívlastky mě tak rychle odsoudily.
A pak, když jsem se uzdravovala, jsem si uvědomila, že se musím vymanit z tohoto vzorce, kdy potřebuji sexuální pozornost.
Musím se od toho osvobodit a přestat se nechat být objektem. Chci se stát osvobozenou ženou.
A tak jsem se deset let po sobě snažil pocítit všechnu bolest z toho, co mi bylo
způsobeno, všechnu zradu z toho, že mě rodiče prodali.
Děti jsou nejzranitelnějšími členy naší populace. Vytvořme proto společnost, v níž budou děti v
bezpečí a v níž budou mít kolem sebe společenství.
Každé dítě si zaslouží bezpečí. Žádné dítě si nezaslouží to, čím jsem si prošla já a čím si denně procházejí miliony dětí.
To je bohužel součástí současného systému.
Jako ženy máme tolik potenciálu, abychom byly skutečně silné, abychom se vcítily do všeho, co musíme jako ženy snášet.
To nám dává více síly než komukoli jinému. Všechnu tu bolest, která stojí za bezmocí a ponížením, skutečně pocítit, co
mi bylo provedeno, skutečně pochopit, že jsem to nebyl já.
Že se na konci dne cítím dobře.
Byl jsem dítě. Byl jsem obětí. Nebyla to moje vina.
V následujícím rozhovoru se dozvíte více o Anneke Lucas.
Úvod Gareth: Náš další host přichází z New Yorku. Anneke Lucasovou prodala její matka jako
dětskou sexuální otrokyni do pedofilní sítě v Belgii.
Anneke byla až do svých 11 let denně znásilňována staršími muži.
Mnozí z nich byli významní belgičtí politici. V 11 letech už nebyla považována za
užitečnou pro síť a byla téměř umučena k smrti.
Před smrtí ji zachránil muž, který vyjednával s politiky odpovědnými za síť.
Rozhovor Gareth: Anneke, děkujeme za rozhovor. První věc, která se mě opravdu dotkla,
byla skutečnost, že vás prodala vaše maminka.
Jako otec jsem měl problém rozpoznat jeho význam. Jak to zpracováváte?
Anneke: Je to celoživotní proces. Protože moje maminka je samozřejmě člověk, který mi byl nejblíže.
Myslím, že všichni jsme především primární pečovatelé. Byla také sama a měla mě.
A pak - víte, moje máma nebyla v pořádku, dalo by se říct, že byla psychicky nemocná, což nikdy nebylo diagnostikováno.
Popsal bych ji jako psychopatku, což se u žen občas stává.
Proto byla ke všem mužům nesmírně pochlebovačná.
Chovala se jako pětiletá, bizarně koketní, sexualizovaná holčička - ke všem mužům.
Velmi snadno se podřídila. Myslím, že jsem byl jejím odrazem.
A bylo velmi těžké být v její blízkosti, protože pro mě nikdy nebylo místo. Byla to naprostá projekce.
Buď jsem byla nějaká slabá, nevýrazná, ošklivá holčička, která byla jejich malou pomocnicí, a pak jsem byla dobrá, nebo zlá.
Ale skutečná otázka, kterou si musíte položit, zní: "Jak to někdo může udělat? Jak to mohou dospělí v této síti dělat dětem?"
Mnozí z nich byli rodiče. A mnozí z nich byli jistě také incestní rodiče.
No, bylo to tak, že moje máma se citově nevyvíjela asi od pěti let. To bylo v době, kdy jí zemřela maminka.
Pochází z obrovského traumatu, které se odehrálo - jak se domnívám - v Belgii v roce 1939, ve
městě, které bylo za války často bombardováno.
Její otec byl válečným zajatcem v koncentračním táboře.
Víte, myslím, že to bylo velmi těžké, když jí zemřela maminka a další úmrtí v rodině.
Po válce bylo k dispozici jen málo zdrojů, které by lidem pomohly vyléčit se z traumatu. A tak si ji v belgické provincii
předávali, úplně si ji předávali. Možná si lidé mysleli, že je trochu sexuální, protože to byla velmi katolická
komunita, ale byla předávána. A já jsem byl její hlavní obětí.
Gareth: Je tak těžké pochopit tento způsob myšlení, kdy tam prodáváte své vlastní
dítě. Ale také lidi, kteří jsou toho schopni.
Je velmi obtížné se v něm zorientovat. Že jsou lidé schopni udělat něco tak špatného.
Kolik vám bylo let, když jste si uvědomil rozsah zla?
Protože to je něco, s čím by se dítě nikdy nemělo potýkat.
Anneke: Správně! No, síť je velmi zlověstná. A já jsem byla - jak jste říkala v úvodu -
skutečně v belgické síti, která fungovala jako mafie.
Vedl ji však tehdejší ministr obrany.
Šlo o politika, který udělal raketovou kariéru. Byl dvakrát belgickým premiérem: Paul Vanden
Boeynants. Zmínil jsem se o něm ve své knize.
Byla skutečně propojena s..., byla to místní síť; belgická síť.
Jak víte, Belgie je malá země. Byla to malá síť.
Prostřednictvím satanismu však byli propojeni s dalšími, výše postavenými satanisty a vždy využívali děti jako zboží.
Byla jsem zneužívána od svých šesti let, kdy jsem se poprvé stala obětí obchodu s lidmi.
Přišel jsem pozdě, protože děti ze satanistických rodin jsou obvykle zneužívány mnohem dříve.
V šesti letech jsem byl zařazen do sítě a v Belgii jsem byl zneužíván.
Buď některými šlechtici, kteří byli extrémně násilničtí a sadističtí a neštítili se zabíjet děti.
Takže opravdu není důvod, proč jsem to přežil.
A pak v devíti letech... v těch prvních letech jsem byl často zneužíván muži, kteří byli indoktrinováni tímto systémem.
Ve skutečnosti šlo o systém vydírání. Nejdřív byli spojeni s mladou dívkou, které bylo asi 14 nebo 15 let.
Možná jim bylo řečeno, že je starší. To bylo zaznamenáno na pásku. Tehdy začalo vydírání.
A pak přišli za mnou. V šesti nebo sedmi letech je člověk bezpochyby velmi malé dítě.
Každý, kdo tam je a znásilní malé dítě, i kdybych ho o to požádal. Mě učili, abych jim dělal pohodlí.
Ani v tomto případě však není pochyb o tom, že byl spáchán trestný čin.
Ale vždycky se našli muži, kteří řekli: "Já to neudělám. Já to nedokážu."
Tehdy jsem si ale neuvědomoval, jak hluboce jsou tito muži již indoktrinovaní a že, jak se říká,
na všechno je potřeba člověk. To se říká pořád.
Vždycky jsem měl pocit, že lidé, kteří mě zneužívali, byli sami zneužíváni v dětství a že to opakují z pozice moci.
Tímto způsobem se vyrovnávali s vlastními pocity bezmoci a bezradnosti, které utrpěli v důsledku vlastního zneužívání.
Tímto velmi hrubým činem se cítili skvěle v pozici moci. A samozřejmě, že většina přeživších se nestane zločinci.
Metoda je však taková, že umožňuje nebo nabádá lidi, kteří jsou připraveni stát se pachateli, aby se
podělili o toto obrovské, obrovské tajemství pedofilie.
Na úvod, abych je měl všechny v kapse. A to se týká... Gareth: Vidíte ještě v Belgii v televizi nebo
v novinách některé z těch lidí, kteří vás zneužili?
Anneke: Podívej. Nebylo to omezeno jen na Belgii. Obchodovali se mnou ve Spojených státech, Francii, Švýcarsku, Itálii.
Dá se říct, že v devíti letech jsem se dostal do rukou mezinárodního networkera, který mě vzal do Spojených států.
Jednalo se o člověka, který je na světové scéně velmi známý. Během této doby jsem byl manipulován ve svém vědomí.
Strávil jsem tam rok, což jsem nazval "sídlem moci": Byla to skupina velmi mocných lidí,
satanistů, včetně celebrit, politiků, královských rodin.
A samozřejmě, že ty lidi vidíte, samozřejmě, že je stále vidím - i když většina mých pachatelů je už
mrtvá - protože byli tak prominentní. Jsou všude.
Gareth: To pro tebe musí být výjimečné. Vidět to s tvými znalostmi o tom, kdo tito lidé skutečně jsou.
Jaký je to pocit je vidět? Je to asi hloupá otázka, ale dovedu si představit "vztek".
Anneke: Ano! Chce se mi je pojmenovat. Což je něco, co neumím.
To je mi jasné: kdybych to udělal, byl bych mrtvý. Moje rodina by byla zabita. To je zpráva, kterou jsem dostal.
Rodina mého hlavního pachatele, jak jsem zjistil, provozuje vlastní tajnou službu.
Zdá se, že jsem to už trochu zažil.
To jsou všichni lidé, kteří se objevili v mém životě a kteří byli takto vyškoleni.
Byl jsem také vyškolen jako špion. Takže jsem to dokázal rozpoznat.
Ale vzkaz byl velmi jasný, svým způsobem mi dávali najevo, že hrozba vždycky zněla:
"Pokud zmíníš jméno tohoto člověka, jsi mrtvý.
A myslím, že mnoho přeživších jako já by bylo ochotno položit život za tuto věc, kdyby to stálo za to.
Vždy ale musíte zvážit, co můžete a co nemůžete zveřejnit. To mě velmi rozčiluje.
Také mě velmi rozčiluje, jak většina lidí věří vyprávění, že jsou to úžasní lidé, kteří potřebují být obhajováni, aby byli vidět.
Gareth: Samozřejmě, pamatuji si to; jako dítě ve Velké Británii. V Belgii byla odhalena obrovská pedofilní síť.
Tady ve Spojeném království se to dostalo na titulní stránky novin.
Souviselo to se sítí, ve které jste byl? Nebo to byl jen případ, kdy se lidé dostali trochu blíž k pravdě?
Dáme jim pár menších pedofilů, aby trochu ukojili svou žízeň, zatímco budeme chránit velká jména?
Anneke: Přesně to se nakonec stalo. To, o čem mluvíte, se stalo známým jako "případ Dutroux".
Ráda bych ukázala svou knihu . Píšu v ní o "případu Dutroux". Je velmi úzce spojen s mým životním příběhem.
V podstatě se jedná o stejnou síť. Dozvěděli jsme se o ní v roce 1996, kdy byla objevena těla dětí.
Dvě děti byly zachráněny ze žaláře.
Pasák z této belgické sítě začal unášet děti.
To bylo velmi neobvyklé, byl přistižen.
Děti v jeho péči umíraly - protože většina pasáků se infiltruje do rodin, vezme děti a přivede je domů.
Sám jsem chodil do školy, takže to bylo mnohem jednodušší. Žádní rodiče mě nehledali. Moji rodiče
se zapojili, jako většina rodičů týraných dětí.
"Případ Dutroux" měl vyvolat rozruch. Marc Dutroux byl pasák.
A co se stalo pak: stal se z toho velmi velký spor - celosvětový.
Mluvilo se o síti, mluvili o ní lidé po celém světě a stalo se něco mimořádného.
V tomto případě trvalo 8 let, než se případ dostal k soudu.
Řada přeživších se přihlásila jako svědci a vypovídala.
To prověřili, dvakrát prověřili, opravdu dobří policisté, kriminalisté.
Našli podobnosti, věci, které by tito přeživší nemohli vědět, kdyby tam nebyli.
V té době jsem v Belgii nebyl. O "případu Dutroux" jsem sotva něco věděl, než byl odvolán
první soudce, první osoba odpovědná za případ.
Kvůli údajnému stranictví, které tehdy vyvolalo pochody bělochů.
Celé belgické obyvatelstvo bylo rozrušeno, protože mezi oběťmi byly i děti.
Všichni byli oblečeni v bílém, aby zdůraznili nevinnost dětí.
Ale o osm let později došlo k obrovskému, masivnímu, masivnímu pokusu o vymazání těchto znalostí.
Všechny svědecké výpovědi byly zrušeny; z případu byly odstraněny.
Zemřelo 30 osob, které měly nějakou formu důkazů týkajících se širší sítě.
Mnoho důležitých okolností bylo z případu zamlčeno.
Byl vytvořen nový soubor, který představuje jiný případ.
Když soudní proces v roce 2004 začal, byl v něm pouze Marc Dutroux.
A pak tu byl další člověk, který byl nejblíže, ale který byl v síti o něco výše.
To byl Michel Nihoul. O Michelu Nihoulovi jsem podrobně psal ve svých pamětech.
Protože to začalo, když jsem tam byl. Byl jsem tam v letech 1969-74.
Hodně času jsem strávil s Michelem Nihoulem. Byl to takový poskok, prostředník pro všechno. Nakonec se na to vykašlal.
A Marc Dutroux byl v podstatě odsouzen na doživotí.
V jednu chvíli dokonce utekl z vězení.
Nyní se ho snaží chytit a osvobodit. Je to opravdu úžasné.
Je to jako se satanisty, kteří říkají: My to dokážeme. Můžeme vyhrát.
A... (je přerušen) Gareth: Ano, to je skoro výsměch.
Anneke: Přesně tak. Výsměch! Myslím, že to je velký rituál satanistů, když se vysmívají obětem.
Zesměšňování všech, kteří... Oběti byly také, pozůstalí byli také extrémně zesměšňováni a
vysmíváni. A samozřejmě to pokračuje dál a dál.
Gareth: Samozřejmě. Je to pro ně způsob, jak nad tebou získat ještě větší moc a vyvolat v tobě pocit bezmoci.
Hm... Protože jste psal o svých zkušenostech, mluvte o svých zkušenostech..... Kontaktují vás pak lidé, kteří mají
podobné zkušenosti v jiných zemích, sítích, nebo například ve Velké Británii, Německu či na jiných místech?
Anneke: Ano, děkuji. To dělám v podstatě celý den.
Spolupracuji s dalšími lidmi, kteří přežili. V roce 2016 se můj příběh rozšířil na internetu jako požár.
Na veřejnosti jsem od roku 2013. A kontaktovalo mě mnoho dalších lidí, kteří přežili.
Spolupracuji s nimi. Mám za sebou více než 30 let léčení, které samozřejmě pokračuje dodnes.
Ale vzhledem k okolnostem a způsobu, jakým jsem měl tu čest se skutečně zaměřit na uzdravení, se o to dělím.
I když je, mluvím také s lidmi po celém světě. Vlastně je to spíš západní svět.
Hodně pracuji s lidmi z Anglie a zemí Commonwealthu a samozřejmě z Evropy, v podstatě z celé
západní Evropy a samozřejmě ze Spojených států.
Tato síť je všude podobná.
U dětí, které pocházejí z vojenských rodin, existují drobné rozdíly.
Manipulace s vědomím je však všude podobná. Výcvik ovládání mysli je všude podobný.
Určení každého dítěte se liší podle hodnosti.
To záleží na jejich rodinách. Ale ve způsobu fungování sítě jsou velké podobnosti.
Dozvěděl jsem se, že menší sítě, jako je ta belgická, se navzájem propojují.
Prostřednictvím tajných spolků nebo čehokoli jiného ve svém městě mají několik mocných lidí a ti pak mohou
udržovat kontrolu nebo bránit vyšetřování, pokud potřebují.
Je tam soudce, je tam právník, je tam někdo... šéf policie nebo tak něco.
Existují lékaři. A ti pak často navazují kontakty s ještě mocnějšími lidmi ve světě prostřednictvím svých vlastních dětí.
A tak si chrání své pozice nebo pověst nebo se vyšvihnou na cokoli, co chtějí, opravdu!
Ať už usilují o cokoli, ať už mají jakékoli ambice.
Pokud jste součástí této sítě po celém světě, rozhodně můžete něčeho dosáhnout. A to do značné míry na úkor mnoha dětí.
Gareth: Myslím, že se chystáte na seminář s názvem "Shifting the Power". Můžete nám o něm něco říct?
Anneke: Ano, děkuji. Tak to stojí na mých webových stránkách.
Deset let jsem pracoval ve věznicích v New Yorku.
Založil jsem neziskovou organizaci, která se zabývá zaváděním jógy do věznic.
A já jsem začal učit jógu od samého začátku. To bylo v roce 2000.
Vždy jsem používala jógu jako léčebnou metodu, ale kvůli způsobu výuky jsem ji považovala za velmi obtížně použitelnou.
Proto jsem si vždycky myslela, že pokud chcete být poskytovatelem, učitelem, terapeutem,
existuje způsob jednání s lidmi, který nepomáhá.
A viděla jsem spoustu takového nevhodného chování, ať už od terapeutů, učitelů jógy nebo něčeho jiného.
Tak jsem se ve vězení propracoval k těmto programům.
Pracuji na tom, abych našel metodu, která mi umožní být skutečně plně přítomen; na horizontální úrovni. Všichni
jsme totiž přizváni k účasti na této mocenské struktuře.
Všichni jsme tedy požádáni, abychom absolvovali a pak se ujali své role.
Do té míry, do jaké potřebujeme toto postavení a pozici, můžeme zakrýt své vlastní trauma
a postavit se nad lidi, se kterými pracujeme.
A mnoho terapeutů samozřejmě dělá totéž.
Podle mých zkušeností se to stává tím častěji, čím více se specializujete.
Je tedy skutečně na každém poskytovateli, aby se podíval sám na sebe a na psychologii toho,
jak se nevědomě podílí na mocenské struktuře.
Komu dáváte svou moc a na koho se díváte svrchu?
A pokud můžete předpokládat, že jde skutečně o nevyřešené trauma; že když k někomu vzhlížíte a vzdáváte se své moci,
stavíte někoho na piedestal, pak se díváte na autoritu z vlastního dětství, s níž máte nevyřešené problémy.
A pokud se na někoho díváte svrchu a odsuzujete ho, pak se do něj promítáte negativně.
A to souvisí s některými částmi vašeho já, které jste dosud nepřijali.
Takže toto je skutečně předpoklad a nepodmíněný model. Takže tento seminář je desetitýdenní online seminář pro každou třídu.
A myslím, že je to... Už jsem to udělal. Vlastně jsem cestoval po světě a učil určité terapeuty,
kteří si na těchto informacích opravdu hodně zakládají.
Že to jde do hloubky dynamiky a toho, jak souvisí s traumatem, když položíte tuto otázku.
Závěr Gareth: Děkuji mnohokrát. Děkujeme, že jste se k nám připojili! Bylo fantastické si s
vámi povídat, přestože téma je tak strašné, jak je.
Mluvit s vámi o tom... Odhalíte ji a pomůžete dalším lidem, kteří jsou ve stejné situaci.
To je stále určitým způsobem povznášející. Víte, co tím myslím?
Doufám, že si lidé doma nemyslí, že mluvím nesmysly, ale i tak je povznášející s vámi mluvit, protože...
Prošla sis tak hroznými věcmi, ale ty jsi to zvrátila.
Jak říkáte o svém workshopu, přesouváte moc a to je, to je fantastické!
Anneke: Ano, děkuji.