Am crescut în Belgia și am fost vândut unei rețele de pedofili ucigași în jurul vârstei de șase ani.
Am fost folosit în această rețea timp de cinci ani și jumătate.
Bărbații adulți care făceau parte din acest club exclusivist erau acolo din diverse motive, dar era mult alcool, multe droguri.
Iar copiii erau marfa, cea mai valoroasă, cea mai valoroasă marfă și erau folosiți în principal pentru sex.
Dar existau și câțiva aristocrați în acest club cărora le plăcea să ucidă copii.
Și apoi a venit rândul meu. Trebuia să fiu ucis la vârsta de unsprezece ani.
Am fost torturat pentru că cineva care m-a protejat o vreme și apoi m-a abuzat foarte rău a terminat cu mine.
Am fost legat de o bancă de sacrificare.
Era neagră de la sângele tuturor copiilor din fața mea.
Am fost acolo pentru câteva ore.
Corpul meu este plin de cicatrici. Și fiecare cicatrice îmi amintește de acest moment.
Am crezut că voi fi ucis, ca toți copiii care nu au fost suficient de iubiți pentru a trăi.
Și eu aș fi uitat. Iar eu nu eram pregătită să mor.
Cineva din acea rețea m-a iubit suficient încât să mă salveze.
Tortura a durat câteva ore. Am fost în această rețea timp de cinci ani și jumătate.
În acest timp, am fost violată de multe, multe, multe ori.
Nu am nicio cicatrice care să arate cât de des am fost violată.
Dar am făcut calculele. Era de obicei în weekend, pentru o noapte întreagă.
Așa că am calculat că am fost violată, cu adevărat violată, timp de aproximativ șase ore pe săptămână.
1716 ore de viol înainte să fi împlinit vârsta de 12 ani
Am crescut cu instrucțiuni date de persoana care m-a salvat.
Asta m-a ținut departe de prostituție și droguri și m-a scos din țară, din Belgia, unde s-au întâmplat toate astea.
Chiar dacă nu aveam cicatrici, ca tânără adultă am fost atât de proiectată să fiu un obiect sexual încât atrăgeam
bărbații și o parte din mine avea nevoie de asta pentru a trăi.
Pentru că era singurul mod pe care îl știam pentru a mă simți bine.
Și ca tânără femeie, am fost tratată atât de nerespectuos și folosită atât de mult.
Și totuși, toată lumea era atât de pregătită să dea vina pe mine. Să fiu promiscuă .
Ieftină, cum se spune, o curvă. Toate aceste lucruri, toate aceste epitete, m-au condamnat atât de repede.
Și apoi, în timp ce mă vindecam, mi-am dat seama că trebuie să ies din tiparul în care mă
aflu, acela de a avea nevoie de atenție sexuală.
Trebuie să mă eliberez de el și să nu mai permit să fiu un obiect. Vreau să devin o femeie eliberată.
Așa că am lucrat deceniu după deceniu pentru a simți toată durerea a ceea ce mi s-a făcut,
toată trădarea de a fi vândut de părinții mei.
Copiii sunt cei mai vulnerabili membri ai populației noastre. Prin urmare, haideți să creăm o societate în care copiii
sunt în siguranță, în care copiii au o comunitate în jurul lor.
Fiecare copil merită siguranță. Niciun copil nu merită prin ce am trecut eu și prin ce trec milioane de copii în fiecare zi.
Din păcate, aceasta este o parte a sistemului actual.
Ca femei, avem atât de mult potențial pentru a fi cu adevărat împuternicite, pentru a
empatiza cu tot ceea ce trebuie să îndurăm ca femei.
Asta ne dă mai multă putere decât oricine altcineva. Toată durerea din spatele tuturor neputințelor și
umilințelor, să simt cu adevărat ce mi s-a făcut, să înțeleg cu adevărat că nu am fost eu.
Că mă simt bine la sfârșitul zilei.
Am fost un copil. Am fost victimizat. Nu a fost vina mea.
Aflați mai multe despre Anneke Lucas din următorul interviu.
Introducere Gareth: Următorul nostru invitat vine din New York. Anneke Lucas a fost vândută de mama ei
ca sclavă sexuală unei rețele de pedofili din Belgia.
Anneke a fost violată zilnic de bărbați mai în vârstă până la vârsta de 11 ani.
Mulți dintre ei erau politicieni belgieni importanți. La 11 ani, ea nu a mai fost considerată utilă
pentru rețea și a fost aproape torturată până la moarte.
Ea a fost salvată de la moarte de un bărbat care a negociat cu politicienii responsabili pentru rețea.
Interviu Gareth: Anneke, îți mulțumim foarte mult pentru că ai vorbit cu noi. Primul lucru care m-a emoționat
cu adevărat a fost faptul că ai fost vândută de mama ta.
Ca tată, am avut probleme în a-i recunoaște semnificația. Cum procesați asta?
Anneke: Este un proces care durează toată viața. Pentru că, desigur, mama mea este persoana care mi-a fost cea mai apropiată.
Cred că toți suntem, în primul rând, îngrijitori principali. Și ea era singură și m-a avut pe mine.
Și apoi - știți, mama mea nu se simțea bine, s-ar putea spune că era bolnavă mintal, lucru care nu a fost niciodată diagnosticat.
Aș descrie-o ca pe un psihopat, într-un mod care se întâmplă uneori cu femeile.
Ca atare, ea era extrem de lingușitoare față de toți bărbații.
S-a comportat ca o fetiță de cinci ani, ciudat de cochetă și sexualizată - față de toți bărbații.
Se supunea foarte ușor. Cred că am fost o reflexie a ei.
Și era foarte dificil să fiu în preajma ei pentru că nu era niciodată un loc pentru mine. A fost o proiecție completă.
Ori eram un fel de fetiță slabă, neimpresionantă, urâtă, care era micul lor ajutor și atunci eram bună, ori eram rea.
Dar adevărata întrebare pe care trebuie să ți-o pui este: "Cum poate cineva să facă asta? Cum pot
adulții din această rețea să le facă asta copiilor?"
Mulți dintre ei erau părinți. Și mulți dintre ei, sunt sigur, au fost și părinți incestuoși.
Ei bine, se întâmpla ca mama mea să nu se fi dezvoltat emoțional de la vârsta de 5 ani sau cam așa
ceva. Acesta a fost momentul în care mama ei a murit.
A venit de la o traumă masivă care a avut loc - trebuie să presupun - în Belgia în 1939; într-un oraș
care a fost frecvent bombardat în timpul războiului.
Tatăl ei a fost prizonier de război într-un lagăr de concentrare.
Știi, cred că a fost foarte dificil cu moartea mamei ei și alte decese în familie.
După război, existau puține resurse disponibile pentru ca oamenii să se vindece de traume. Așa că ea a fost plimbată în provincia
belgiană, a fost plimbată în totalitate. Poate că oamenii au crezut că era puțin sexuală, pentru că era o
comunitate foarte catolică, dar a fost plimbată. Iar eu am fost principala ei victimă.
Gareth: Este atât de dificil să înțeleg această mentalitate în care îți vinzi propriul copil acolo.
Dar, de asemenea, oamenii care sunt capabili să o facă.
Este foarte greu să te orientezi. Că oamenii sunt capabili să facă ceva atât de rău.
Câți ani aveai când ți-ai dat seama de amploarea răului?
Pentru că este ceva cu care un copil nu ar trebui să se confrunte niciodată, niciodată.
Anneke: Exact! Ei bine, rețeaua este foarte sinistră. Și am fost - așa cum ai spus în introducere -
într-adevăr într-o rețea belgiană care funcționa ca o mafie.
Dar a fost condusă de ministrul de atunci al apărării.
Acesta a fost un politician care a avut o carieră fulminantă. A fost de două ori prim-ministru al Belgiei:
Paul Vanden Boeynants. L-am menționat în cartea mea.
Era o rețea locală; o rețea belgiană.
După cum știți, Belgia este o țară mică. A fost o rețea mică.
Dar prin intermediul satanismului erau conectați la alte rețele de sataniști de rang superior
și foloseau întotdeauna copiii ca pe o marfă.
Am fost folosită de la vârsta de șase ani, când am fost traficată pentru prima dată.
Am întârziat, deoarece copiii din familiile sataniste sunt de obicei abuzați mult mai devreme.
Așa că am fost plasat în rețea la vârsta de șase ani și am fost abuzat în Belgia.
Fie de către anumiți nobili care erau extrem de violenți și sadici și nu aveau scrupule în a ucide copii.
Așa că nu există niciun motiv pentru care am supraviețuit.
Și apoi, la vârsta de nouă ani... în acei primii ani am fost adesea abuzată de bărbați care erau îndoctrinați în acest sistem.
Era de fapt un sistem de șantaj. În care au fost - știți - mai întâi împerecheați cu o tânără care avea în jur de 14 sau 15 ani.
Este posibil să li se fi spus că este mai vechi. Asta a fost înregistrat pe bandă. Atunci a început șantajul.
Și apoi au venit la mine. La vârsta de 6 sau 7 ani, nu există nicio îndoială că ești un copil foarte mic.
Oricine este acolo și violează un copil mic în felul acesta - chiar dacă i-am cerut să o facă. Am
fost învățat să le fac să se simtă confortabil.
Dar chiar și atunci, nu există nicio îndoială că a fost comisă o infracțiune.
Dar întotdeauna au existat bărbați care au spus: "Nu o voi face. Nu pot să o fac".
Dar atunci nu mi-am dat seama cât de profund fuseseră îndoctrinați acești bărbați și că, așa cum se spune, este
nevoie de un bărbat pentru a face totul. Asta se spune mereu.
Întotdeauna am avut sentimentul că oamenii care m-au abuzat au fost ei înșiși abuzați în
copilărie și că o repetau dintr-o poziție de putere.
În acest fel, au făcut față propriilor sentimente de neputință și neajutorare, pe care
le-au suferit ca urmare a propriilor abuzuri.
Prin acest act foarte crud prin care se simțeau mari într-o poziție de putere. Și, desigur,
majoritatea supraviețuitorilor nu devin criminali.
Dar metoda este de așa natură încât permite sau îndeamnă oamenii care sunt gata să devină infractori să
împărtășească acest secret imens, imens al pedofiliei.
Ca o introducere, să le am pe toate în buzunar. Și asta acoperă... Gareth: Îi mai vedeți pe unii dintre acești
oameni la televizor sau în ziarele din Belgia care v-au abuzat?
Anneke: Uite. Nu s-a limitat la Belgia. Am fost traficată în Statele Unite, Franța, Elveția, Italia.
Știi, la vârsta de 9 ani, ai putea spune că am fost dat unui networker internațional care m-a dus în Statele Unite.
Era vorba de cineva foarte cunoscut pe scena mondială. În acest timp, am fost manipulat în conștiința mea.
Am petrecut un an acolo, în ceea ce am numit "sediul puterii": Acesta era un grup de oameni foarte puternici,
sataniști, inclusiv celebrități, politicieni, familii regale.
Și bineînțeles că îi vedeți pe acești oameni, bineînțeles că eu încă îi văd - chiar dacă majoritatea făptașilor mei sunt acum
morți - pentru că au fost atât de proeminenți. Ei sunt peste tot.
Gareth: Asta trebuie să fie extraordinar pentru tine. Să vezi asta cu cunoștințele tale
despre cine sunt cu adevărat acești oameni.
Cum te simți când le vezi? Este probabil o întrebare stupidă, dar mi-aș putea imagina "furie".
Anneke: Da! Mă face să vreau să le dau nume. Ceea ce eu nu pot face.
Acest lucru este foarte clar pentru mine: dacă aș face-o, aș fi mort. Familia mea ar fi
ucisă. Acesta este mesajul pe care l-am primit.
Am aflat că familia principalului meu făptaș își conduce propriul serviciu secret.
Se pare că am experimentat deja un pic din asta.
Aceștia sunt toți oamenii care au apărut în viața mea și care au fost instruiți în acest fel.
Am fost instruit ca spion. Așa că am fost capabil să recunosc acest lucru.
Dar mesajul a fost foarte clar, în felul lor m-au lăsat să știu că amenințarea a fost întotdeauna:
"Dacă menționezi numele acestei persoane, ești mort.
Și cred că mulți supraviețuitori ca mine ar fi dispuși să își dea viața pentru această cauză dacă ar merita.
Dar întotdeauna trebuie să cântărești ce poți și ce nu poți dezvălui. Asta mă înfurie foarte tare.
De asemenea, mă înfurie foarte tare faptul că majoritatea oamenilor cred că aceștia sunt oameni minunați
care trebuie să fie apărați pentru a putea fi văzuți.
Gareth: Desigur, îmi amintesc; ca copil în Marea Britanie. A existat o rețea uriașă de
pedofilie care a fost descoperită în Belgia.
A făcut titluri importante aici, în Regatul Unit.
Avea legătură cu rețeaua în care erați? Sau a fost doar un caz în care oamenii au ajuns un pic mai aproape de adevăr?
Le dăm câțiva pedofili mai mici pentru a-și potoli puțin setea, în timp ce noi protejăm numele mari?
Anneke: Este exact ceea ce s-a întâmplat în cele din urmă. Cazul la care vă referiți a
devenit cunoscut sub numele de "cazul Dutroux".
Aș dori să vă arăt cartea mea . În ea scriu despre "cazul Dutroux". Este foarte strâns legată de povestea vieții mele.
Este practic aceeași rețea. Am auzit despre ea în 1996, când au fost descoperite cadavre de copii.
Doi copii au fost salvați dintr-o temniță.
Un proxenet din această rețea belgiană începuse să răpească copii.
Asta a fost foarte neobișnuit, el a fost prins.
Copiii au murit în grija lui - pentru că majoritatea proxeneților se infiltrează în familii, iau copiii și îi aduc înapoi acasă.
Fusesem și eu la școală, așa că a fost mult mai ușor. Nu erau părinți care să mă caute. Părinții mei erau
implicați, ca majoritatea părinților de copii abuzați.
"Cazul Dutroux" a fost menit să agite lucrurile. Marc Dutroux a fost proxenetul.
Și ce s-a întâmplat apoi: a devenit o dispută foarte mare - la nivel mondial.
Ei au vorbit despre rețea, oamenii din întreaga lume au vorbit despre ea și ceea ce s-a întâmplat a fost extraordinar.
În acest... A durat 8 ani până când cazul a ajuns în instanță.
O serie de supraviețuitori s-au prezentat ca martori și au depus mărturie.
Acest lucru a fost verificat, verificat de două ori, de niște ofițeri de poliție foarte buni, anchetatori criminaliști.
Ei au găsit asemănări, lucruri pe care acești supraviețuitori nu le-ar fi putut ști dacă nu ar fi fost acolo.
Nu eram în Belgia la momentul respectiv. Nu știam aproape nimic despre "cazul Dutroux" înainte ca primul judecător,
prima persoană responsabilă de caz, să fi fost deja demisă.
Din cauza presupusului partizanat, care a declanșat marșurile albilor la acea vreme.
Întreaga populație belgiană a fost revoltată pentru că au existat copii victime.
Toți erau îmbrăcați în alb pentru a sublinia inocența copiilor.
Dar opt ani mai târziu, a existat o încercare uriașă, masivă, masivă de a șterge aceste cunoștințe.
Toate declarațiile martorilor au fost anulate; eliminate din caz.
Au murit 30 de persoane care aveau o formă de dovadă legată de rețeaua extinsă.
Multe circumstanțe importante au fost suprimate din caz.
A fost creat un fișier nou pentru a reprezenta un caz diferit.
Când a început procesul, în 2004, nu exista decât Marc Dutroux.
Și mai era o persoană care era cea mai apropiată, dar care era puțin mai sus în rețea.
Acesta a fost Michel Nihoul. Am scris pe larg despre Michel Nihoul în memoriile mele.
Pentru că a început când am fost eu acolo. Am fost acolo din 1969 până în 1974.
Am petrecut mult timp cu Michel Nihoul. A fost un fel de marionetă, un intermediar pentru
toate. El a renunțat în cele din urmă în acest caz.
Iar Marc Dutroux a fost practic condamnat la închisoare pe viață.
La un moment dat, chiar a evadat din închisoare.
Acum încearcă să îl prindă și să îl elibereze. Este cu adevărat uimitor.
Este ca și cum sataniștii ar spune: "O putem face. Putem învinge.
Și... (este întrerupt) Gareth: Da, este aproape derizoriu.
Anneke: Exact. Batjocură! Cred că acesta este un mare ritual al sataniștilor atunci când își bat joc de victime.
Batjocorind pe oricine care... Victimele au fost, de asemenea, supraviețuitorii au fost, de asemenea, extrem de batjocoriți
și ridiculizați. Și, bineînțeles, se merge mai departe.
Gareth: Desigur. Este o modalitate pentru ei de a exercita și mai multă putere asupra ta și de a te face să te simți neajutorat.
Um...Pentru că ați scris despre experiența dumneavoastră, vorbiți despre experiența dumneavoastră.... Sunteți apoi contactat de
persoane care au avut experiențe similare în alte țări, rețele sau, de exemplu, în
Regatul Unit sau în Germania sau în alte locuri?
Anneke: Da, mulțumesc. Practic, asta fac toată ziua.
Lucrez împreună cu alți supraviețuitori. În 2016, povestea mea s-a răspândit ca focul pe internet.
Am fost în atenția publicului din 2013. Și am fost contactat de mulți, mulți alți supraviețuitori.
Lucrez împreună cu ei. Am experimentat mai mult de 30 de ani de vindecare, care, desigur, continuă și în prezent.
Dar din cauza circumstanțelor și a modului în care am avut privilegiul de a mă concentra cu
adevărat asupra vindecării, împărtășesc asta.
Deși este, vorbesc și cu oameni din întreaga lume. De fapt, e mai mult lumea occidentală.
Lucrez mult cu oameni din Anglia și din Commonwealth și, bineînțeles, din Europa, cam din toată
Europa de Vest și, desigur, din Statele Unite.
Această rețea are similitudini peste tot.
Există mici diferențe pentru copiii care provin din familii de militari.
Dar manipularea conștiinței este similară peste tot. Pregătirea pentru controlul minții este similară peste tot.
Utilizarea preconizată a fiecărui copil variază în funcție de rang.
Asta depinde de familiile lor. Dar există mari similitudini în modul de funcționare al rețelei.
Am învățat că rețelele mai mici, precum cea belgiană, sunt conectate între ele.
Prin intermediul societăților secrete sau orice altceva din orașul lor, aceștia au câțiva oameni puternici și pot
menține controlul sau obstrucționa ancheta dacă este necesar.
Există un judecător, există un avocat, există cineva... un șef de poliție sau ceva de genul ăsta.
Există medici. Apoi, prin intermediul propriilor copii, aceștia au adesea legături cu oameni și mai puternici din lume.
Și astfel își protejează pozițiile sau reputația sau se ridică la orice își doresc, serios!
Indiferent pentru ce se străduiesc, indiferent care sunt ambițiile lor.
Cu siguranță puteți realiza ceva dacă faceți parte din această rețea din întreaga lume. Și asta în detrimentul multor copii.
Gareth: Cred că urmează să organizați un atelier intitulat "Schimbarea puterii". Poți să ne spui ceva despre el?
Anneke: Da, mulțumesc. Așa scrie pe site-ul meu.
Am lucrat în închisorile din New York timp de 10 ani.
Am fondat o organizație non-profit pentru a aduce yoga în închisori.
Și am început să predau yoga de la bun început. Asta a fost în anii 2000.
Am folosit întotdeauna yoga ca metodă de vindecare, dar mi s-a părut foarte dificil să o
aplic din cauza modului în care a fost predată.
De aceea m-am gândit mereu: dacă vrei să fii un furnizor, un profesor, un terapeut, există
un mod de a trata oamenii care nu este util.
Și am văzut o mulțime de astfel de comportamente nefolositoare, fie din partea terapeuților sau
a profesorilor de yoga, fie din partea altora.
Așa că mi-am croit drum prin aceste programe în închisoare.
M-am străduit să găsesc o metodă care să-mi permită să fiu pe deplin prezent; la un nivel orizontal. Pentru că suntem cu
toții invitați să participăm la această structură de putere.
Deci ni se cere tuturor să absolvim și apoi să ne jucăm rolul.
Și în măsura în care avem nevoie de acest statut și de această poziție, ne putem ascunde propriile traume
și ne putem pune mai presus de oamenii cu care lucrăm.
Și, desigur, mulți terapeuți fac la fel.
Din experiența mea, cu cât te specializezi mai mult, cu atât acest lucru se întâmplă mai des.
Așadar, depinde de fiecare furnizor să se analizeze, să analizeze psihologia modului în
care participă inconștient la structura puterii.
Cui îi dai puterea ta și pe cine privești de sus?
Și dacă poți presupune că este vorba despre o traumă nerezolvată; că atunci când te uiți în sus la cineva și renunți la puterea ta,
pui pe cineva pe un piedestal, atunci te uiți la o figură de autoritate din propria ta
copilărie cu care ai probleme nerezolvate.
Și dacă privești pe cineva de sus și îl judeci, atunci proiectezi negativ.
Și asta are de-a face cu unele părți din tine pe care nu le-ai acceptat încă cu adevărat.
Așadar, acesta este într-adevăr modelul precondiționat și necondiționat. Deci, acest atelier este un
atelier online de 10 săptămâni pentru fiecare clasă.
Și cred că este o... Eu am făcut-o. De fapt, am călătorit în jurul lumii, învățând anumiți terapeuți
care se bazează foarte mult pe aceste informații.
Că acest lucru merge în profunzime în dinamica și modul în care se referă la traumă atunci când puneți această întrebare.
Concluzie Gareth: Mulțumesc foarte mult. Vă mulțumesc foarte mult pentru că ați venit alături de noi! A fost fantastic să
vorbesc cu tine, chiar dacă subiectul este la fel de îngrozitor.
Vorbind cu tine despre asta... Îl descoperiți și ajutați alți oameni care se află în aceeași situație.
Într-un anumit fel, asta încă este înălțător. Știți ce vreau să spun?
Sper ca cei de acasă să nu creadă că spun prostii, dar tot e înălțător să vorbesc cu tine pentru că tu... Ai
trecut prin lucruri atât de groaznice, dar le-ai întors.
Așa cum ați spus despre atelierul dvs., voi schimbați puterea și asta este, este fantastic!
Anneke: Da, mulțumesc.