Šodien man ir prieks sveikt Reino De Beer Kla.TV. Es teiktu, ka viņš ir ļoti īpašs cilvēks, jo viņš ir uzņēmies
kaut ko tādu, ko jūs neiedomājaties, ka tas ir iespējams.
Viņš dzīvo Pretorijā, Gautengas provincē, Dienvidāfrikā.
Viņam ir 48 gadi, viņš ir Liberty Fighters Network (LFN) dibinātājs un prezidents, un
viņam ir tikai astoņi darbinieki un atbalstītāji.
Taču, kā redzēsiet, ietekme ir milzīga.
LFN darbojas kopš 2017. gada. Un, kā teikts tās tīmekļa vietnē: "...nerimstošs spēks taisnīguma labā, brīvprātīga apvienība,
kuras mērķis nav peļņas gūšana, bet gan mūsu juridiskās ainavas pārveidošana, cīņa ar noziedzīgo banku tīklu un
visaptverošu reformu veicināšana Dienvidāfrikas un visa Āfrikas kontinenta tieslietu sistēmā."
Reyno, prieks, ka esat kopā ar mums. Pastāstiet, lūdzu, kā jums radās ideja par LFN!
Liels paldies, Stefans.
Nu, es esmu cilvēktiesību aktīvists jau 30 gadus, faktiski kopš skolas beigšanas.
Tā ir mana aizraušanās. Man vispār nepatīk, ka lielās korporācijas un mūsu valdības klaiņo pa cilvēkiem.
Būtībā ikviens Dienvidāfrikā zina, ka mums ir diskriminācijas un apspiešanas vēsture.
Šī ir ideāla situācija, lai mēs, it īpaši baltie dienvidāfrikāņi, uzņemtos vadošo lomu visas mūsu tautas
atbrīvošanā neatkarīgi no etniskās piederības un reliģijas.
Arī Dienvidāfrikā ir daudz reliģiju.
Tāpēc mums ir gudri jāizvēlas cīņas ar valdību un lielajām korporācijām un jānoved tās līdz galam.
Tātad jūs cīnāties tiesā. Un, kā es saprotu, jūs palīdzat cilvēkiem.
Vai varat mums par to kaut ko pastāstīt?
Noteikti! Lielākie izaicinājumi, ar kuriem mēs saskaramies, ir mūsu tiesu sistēmā.
Un mēs arī pārejam no viena gadījuma uz nākamo. Kad esam izsmēluši visas tiesu sistēmas iespējas līdz pat
Konstitucionālajai tiesai, kas ir Dienvidāfrikas augstākā tiesa, mēs vēršamies Āfrikas
Cilvēktiesību komisijā, kas ir Āfrikas Savienības iestāde.
Un, kamēr mēs to darām, mēs risinām arī konkrētas individuālas lietas, kurās cilvēkiem ir problēmas ar banku
atsavināšanu vai lieli uzņēmumi pārkāpj viņu tiesības;
ja viņi nevar atļauties vērsties pie advokāta, kas, kā zināms, visā pasaulē ir ļoti dārgs.
Īpaši tādā valstī kā Dienvidāfrika, kur lielākā daļa cilvēku patiešām dzīvo uz iztikas minimuma robežas, ir
svarīgi, ka ir tāda organizācija kā mūsu, kas viņiem palīdz bez maksas, ja viņi nevar atļauties apmeklēt advokātu.
Jā, tā ir lieliska ideja un koncepcija, pie kuras mēs vēl atgriezīsimies.
Vai varat nosaukt vienu vai divas tiesas lietas, kurās esat uzvarējis?
Mūsu līdz šim lielākais panākums ir tas, ka 2020. gada 2. jūnijā mēs panācām Augstākās tiesas spriedumu, ar
kuru mūsu Covid-19 slēgšanas noteikumi tika atzīti par antikonstitucionāliem un spēkā neesošiem.
Tā bija milzīga uzvara.
Iespējams, mēs bijām viena no pirmajām organizācijām pasaulē, kas faktiski apstrīdēja šos antikonstitucionālos un
spēkā neesošos pasākumus, kuri tika ieviesti arī Dienvidāfrikā.
Un mēs to novedām līdz pat mūsu konstitucionālajai tiesai.
Taču diemžēl, kā tas notiek mūsdienās, mūsu konstitucionālā tiesa mūsu argumentus nepieņēma.
Visbeidzot šis pasūtījums tika atcelts.
Taču, neskatoties uz to, tai ir bijusi ļoti pozitīva ietekme Dienvidāfrikā un visā pasaulē.
Un, kā jau minēju, Āfrikas Cilvēktiesību komisijā mums ir virkne lietu.
Piemēram, es esmu mūsu bijušā prezidenta Džeikoba Zumas juridiskais pārstāvis.
Mūsu Konstitucionālā tiesa, mūsu augstākā tiesa, 2021. gadā viņam piesprieda cietumsodu par necieņu pret tiesu.
Un viņš tika ieslodzīts cietumā pēc tieša pavēles. Tāpēc viņam nebija iespējas iesniegt apelāciju.
Tāpēc mēs atbalstījām viņu, lai viņš iesniegtu savus jautājumus Āfrikas Komisijā.
Pašlaik šī komisija joprojām izskata lietu, lai apstrīdētu faktu, ka viņš tika ieslodzīts bez iespējas pārsūdzēt spriedumu.
Šie ir viens vai divi no svarīgākajiem gadījumiem, ar kuriem mēs pašlaik strādājam.
Ļoti interesanti. Bet vai es pareizi sapratu, ka jūs neesat profesionāls jurists, vai ne?
Tas neesmu es. Es 30 gadu garumā pats mācījos jurisprudenci.
Tāpēc es neesmu Dienvidāfrikas jurists.
Tas rada daudz problēmu Dienvidāfrikas juristiem.
No brīža, kad es ierados darbā, viņi nevar izturēties pret mani kā pret vienu no saviem kolēģiem.
Un mēs mudinām cilvēkus tiesā pārstāvēt sevi pašiem,
lai viņiem nebūtu jāizmanto jurista pakalpojumi, kas izmaksā daudz naudas.
Un šīs savstarpējās sadarbības prakses dēļ tās mēdz slepeni vienoties savā starpā.
Šādai situācijai vajadzētu būt arī Eiropā. Un tas bieži notiek arī Dienvidāfrikā.
Tādējādi, tiklīdz viņi sevi pārstāv, viņiem uzreiz rodas lielas konkurences priekšrocības.
Brīdī, kad viņi ienāk tiesas zālē. Jo jūs nevarat ar viņiem manipulēt, jo viņi neievēro kronīšu praksi.
Tas ir viens no svarīgākajiem punktiem.
Mēs dodam cilvēkiem iespēju patstāvīgi izmantot tiesu sistēmu un tiesību sistēmu. Tieši
tā, kā es pats esmu mācījies 30 gadu laikā.
Un es vienmēr ar to lepojos, kad cilvēki man jautā: Vai jūs esat jurists?
Tad es saku: Nē, es esmu labāks par advokātu. Jo tā patiešām ir patiesība.
Jo es varu darīt lietas, ko viņi daudzos gadījumos nespēj. Un to mēs mācām cilvēkiem, kurus pārstāvam.
Jā. Ļoti interesanti. Paldies.
Savā Telegram kanālā jūs apgalvojat, ka LFN ir radījis sabiedrībai vērtību aptuveni viena miljarda randu apmērā , sniedzot
pakalpojumus, kas, ja tos sniegtu advokāti, izmaksātu tik daudz.
Kā jūs nonācāt pie šāda secinājuma?
Tas ir mūsu iekšējais aprēķins.
Tas nav tikai skaitlis, ko esam ielikuši telpā.
Ja jūs ņemat vidējās juridiskās palīdzības jurista, profesionāla juridiskās palīdzības jurista izmaksas Dienvidāfrikā
un piemērojat tās katrai (juridiskajai) lietai, ko mēs esam izskatījuši gadu gaitā un joprojām izskatām.
Visas mūsu prasības vai tiesas prāvas pret mūsu valdību, piemēram, visticamāk, būtu
aptuveni 50 miljonu rūpiju apmērā, vismaz šobrīd.
Tātad, ja saskaita atsevišķas lietas, tad, pateicoties mūsu darbam, Dienvidāfrikas iedzīvotāji ir
ietaupījuši aptuveni vienu miljardu randu tiesas izdevumu, turklāt mēs šo darbu esam veikuši bez maksas.
Un mēs, protams, noskaidrosim, kā mēs to varam panākt.
Taču ir ļoti svarīgi, lai cilvēkiem būtu pieejams tiesiskums.
Lai to izdarītu, jums ir vai nu jāalgo jurists, kas maksā daudz naudas, vai arī tas ir jādara pašam.
Taču mēs esam izveidojuši trešo pīlāru, kas var dot labumu mums visiem.
Mēs mudinām cilvēkus dibināt līdzīgas organizācijas, lai sniegtu cilvēkiem arī juridiskas iespējas, lai viņi
saņemtu pienācīgu atbalstu, kad viņi paši vēršas tiesā.
Šādā veidā mēs ietaupām cilvēkiem daudz naudas.
Tas ir ļoti interesanti, jo arī Eiropā un Vācijā tā ir liela problēma, ka cilvēki būtībā aizdusa augsto juridisko izmaksu dēļ.
Un tā viņi tur cilvēkus pie zemes. Un beigās visa lieta tiek izbeigta, jo cietušajam
parasti nākas atteikties finansiālu apsvērumu dēļ.
Un es brīnos, ja jūs tiešām neko nemaksājat par saviem pakalpojumiem, kāpēc jūs to darāt?
Es esmu pārliecināts evaņģēliskais kristietis.
Un es saprotu Bībeli tā, ka mums ir jādalās ar citiem ar to, kas mums ir pārpilnībā.
Un es ticu, ka mans Dievs ir tāds, kurš neaicina cilvēkus kļūt bagātiem, bet gan dalīties ar to, kas viņiem ir.
Tāpēc mēs dalāmies savās juridiskajās zināšanās ar citiem, kuriem nav tik labi klājies kā mums.
Un, darot to bez maksas un negaidot neko pretī, mēs patiesībā iegūstam cilvēkus, kuri mums
ziedo (kaut ko) apmaiņā pret saņemto palīdzību.
Arī citi, kurus iedrošina mūsu dāsnums, nāk un ziedo brīvprātīgi.
Mēs vienmēr sakām cilvēkiem, kuriem palīdzam, ka mums, iespējams, nav infrastruktūras, lai par viņiem rūpētos, bet
mēs vismaz ievirzīsim viņus pareizajā virzienā, neprasot viņiem nekādu samaksu par to, ko mēs darīsim.
Un, ja jums ir finansiāli līdzekļi tagad vai nākotnē, mēs priecāsimies saņemt brīvprātīgu ziedojumu, bet tas nav obligāts.
Esam novērojuši, ka cilvēki ir tik ļoti apmierināti ar pakalpojumiem, ko mēs viņiem sniedzam bez
maksas, ka, tiklīdz viņiem ir nauda un viņi to var izdarīt, viņi mums brīvprātīgi ziedo.
Tā mēs nodrošinām savas organizācijas darbību.
Kā jau teicu, es neesmu bagāts, bet ticu, ka Dievs man un manai ģimenei caur šo aprūpes sistēmu dod
pietiekami daudz, lai apmierinātu mūsu vajadzības.
Un es nevaru nosaukt nevienu dienu, kad mums nebūtu vai nebūtu pārtikas vai jumta virs galvas.
Dievam ir tendence un ieradums palīdzēt pēdējā brīdī, bet Viņš vienmēr palīdz man.
Es esmu par to ļoti pateicīga un svētīta.
Paldies, ka dalījāties ar mums! Es domāju, ka tas ir ļoti iedrošinoši cilvēkiem visā pasaulē,
kur mēs redzam, ka nauda iznīcina daudzas lietas šajā pasaulē. Un ir ļoti svarīgi mudināt cilvēkus neķerties
pie naudas, bet gan pie tā, lai darītu pareizas lietas, un par visu pārējo tiks parūpēts.
Mēs esam gandrīz sasnieguši intervijas beigas:
Vai jūs varat mums pastāstīt par Eiropas un Dienvidāfrikas savienojumiem, jo mums tas ir ļoti tālu,
bet, kā jau minējām, ir dažas interesantas saiknes.
Varbūt jūs varētu par to pastāstīt cilvēkiem nedaudz vairāk.
Nu, es domāju, ka vissvarīgākā saikne starp Dienvidāfriku un Vāciju šobrīd ir tā, ka daudzi cilvēki nezina, ka Vācijas
kanclere Angela Merkele viesojās pie mūsu prezidenta Kirila Ramafosas no 2020. gada 5. līdz 7. februārim, kad sākās
Kovid-19 pandēmija jeb, kā to sauca agrāk, SARS-CoV-2 vīruss.
Taču tajā pašā laikā Dienvidāfrikā bija ieradies vēl viens ļoti svarīgs cilvēks, kurš daudzkārt
tikās ar mūsu valdību - neviens cits kā Bils Geitss.
Ak, tiešām?
Un jūs varat pierādīt, ka 7. februārī patiešām notika tenisa mačs, lai iegūtu līdzekļus kādam fondam.
Tas bija tenisa mačs starp Rodžeru Federeru un Rafaelu Nadalu Keiptaunā 7. februārī, ko rīkoja Bils Geitss.
Ikviens var viegli pārliecināties, ka Angela Merkele, Bils Geitss un Kirils Ramafosa, kas tolaik bija arī
Āfrikas Savienības vadītājs, tur bija tieši tajā pašā laikā.
Vēlāk es redzēju video, kurā Bils Geitss nepārprotami apgalvoja, ka viņam bijusi tikšanās ar Kirilu Ramafosu. Taču viņš
neteica, ka Angela Merkele un uzņēmēju svīta no Vācijas bija ieradusies Dienvidāfrikā tieši uz šīm trim dienām.
Un drīz pēc tam, šķiet, 11. februārī, mēs atceramies, tika identificēts SARS-CoV-2
vīruss, ko oficiāli sauca par Kovid-19 pandēmiju.
Mēs uzskatām, ka tas notika tāpēc, ka, kā vēlāk teica arī Bils Geitss, Dienvidāfrika un jo īpaši Kirils
Ramafosa ir saikne starp Rietumu pasauli un Āfrikas kontinentu.
Es uzskatu, ka bez šīs tikšanās Kovid-19 pandēmija nebūtu pastāvējusi šādā formā un veidolā.
Tā kā Āfrikas valstis ir ļoti konservatīvas, tās paļāvās uz toreizējo valsts vadītāju Sirilu Ramafosu, kurš
uzņēmās vadību un mudināja tās ievērot Kovid-19 pasākumus.
Tas ir ļoti interesanti. Mēs patiešām esam internacionāla pasaule, tāpēc ir ļoti labi dzirdēt no citas
pasaules malas, kā jūs to piedzīvojat un ko jūs tur darāt.
Liels paldies. Pēdējais jautājums:
Kā cilvēki ārzemēs var ar jums sazināties?
Jūs varat apmeklēt mūsu mājas lapu: www.libertyfighters.org. Tur jūs atradīsiet arī visu
kontaktinformāciju un lietas, ar kurām mēs strādājam.
Un tiem, kas vēlas darīt daudz vairāk un atbalstīt mūsu darbu, ir pieejama arī informācija par brīvprātīgiem ziedojumiem.
Un mēs priecājamies par jebkuru atbalstu, neatkarīgi no tā, vai tas ir finansiāls atbalsts, vai
vienkārši sazināties ar mums un apmainīties ar informāciju.
Piemēram, mēs esam iesaistīti ļoti svarīgā lietā pret Dienvidāfrikas Veselības produktu regulēšanas iestādi,
lai iegūtu visus reģistrēto Kovid-19 vakcīnu ierakstus.
Es uzskatu, ka arī citas valstis, piemēram, Vācija, cīnās, lai iegūtu šo vakcīnu uzskaiti, un mēs varam vienkārši
dalīties ar informāciju, padomiem un uzskaites datiem, kas mums varētu būt, vai to daļām, ar citām valstīm, kurām to nav.
Un šādā veidā, varbūt nedaudz no Vācijas, varbūt nedaudz no ASV, mēs kopīgiem spēkiem varam izveidot labi pamatotu datu
bāzi par to, kas īsti ir šīs Kovid-19 vakcīnas. Tas ir tikai viens piemērs, bet sinerģija noteikti būs ļoti vērtīga.
Es domāju, ka tas ir ļoti labs sākuma punkts.
un ir ļoti svarīgi, lai aktīvisti no visas pasaules veidotu kontaktus, kā mēs to darām šodien, sniedzot šo interviju.
Tā mēs saliekam kopā daļas, lai veidotu veselumu, iespējams, no viena kontinenta, iespējams, no cita.
Lai patiešām kaut ko mainītu, jo īpaši attiecībā uz Covid-19 jautājumu.
Reyno, liels paldies par šo interviju, lai Dievs jūs svētī! Uz tikšanos nākamreiz. Uz tikšanos!
Liels paldies un lai Dievs jūs svētī!