Profesor Christopher Exley je vysoko uznávaný biológ, najväčší svetový odborník na hliník a člen Kráľovskej biologickej
spoločnosti, čo je uznanie, ktoré dosiahne len málo vedcov.
V minulom roku mu bolo odobraté financovanie výskumu za jeho dlhoročnú prácu v oblasti toxicity hliníka.
Skúmal vplyv tohto kovu na choroby, ako je Alzheimerova choroba a autizmus, a jeho úlohu ako adjuvantu vo vakcínach.
Ako sa to stalo?
V rozhovore pre "The Epoch Times" a "The Looking Glass" spisovateľky Jackie Blackovej profesor Exley
povedal, že sa celý život snažil odpovedať na pálčivú otázku:
Akú úlohu hrá hliník v živote?
Začalo sa to v 80. rokoch minulého storočia, keď Exley skúmal, prečo ryby hynú v okyslených
jazerách a riekach, a zistil, že hynú na otravu hliníkom.
Hliník, ktorý bol predtým zachytený v horninách a íloch alebo recyklovaný v životnom prostredí prostredníctvom oxidu
kremičitého, sa stal biologicky dostupným v procese acidifikácie v dôsledku kyslých dažďov, a
tak sa dostal do biologického životného cyklu.
Dnes prijímame hliník prostredníctvom spracovaných potravín, pijeme ho prostredníctvom vody, varíme v
hliníkových hrncoch a panviciach, pretože mnohé panvice sú dnes vyrobené z eloxovaného hliníka.
Obsahuje ho detská výživa, kozmetika a je hlavnou zložkou mnohých vakcín.
Exley a jeho tím vykonávajú výskum už viac ako 30 rokov a napísali viac ako 200 prác o hliníku.
V roku 2017 Exley publikoval vedecký článok, ktorý preukázal jasnú súvislosť medzi toxicitou hliníka a Alzheimerovou chorobou.
O niekoľko rokov neskôr, v roku 2020, Exleyho skupina publikovala v časopise Nature Scientific Reports svoju prelomovú
prácu, v ktorej porovnávala hladiny hliníka v mozgu ľudí s Alzheimerovou chorobou, sklerózou multiplex a autizmom.
V mozgu ľudí s Alzheimerovou chorobou, autizmom a sklerózou multiplex sa zistili zvýšené hladiny hliníka.
V čase publikovania tohto článku sa Exleyho výskum už presúval na hliníkové adjuvansy a vakcíny, čo
bola oblasť výskumu, ktorej sa venovali mnoho rokov.
V publikovanej štúdii o hliníku vo vakcínach Exley okrem iného napísal:
"Soli hliníka sú bežnými adjuvantmi vo vakcínach podávaných deťom.
Zdá sa, že napríklad pediatri, ktorí sú zodpovední za očkovanie detí, nie sú informovaní o vlastnostiach
hliníkových adjuvansov a ich spôsobe účinku vo vakcínach.
" Pretože počet autizmu a Alzheimerovej choroby už desaťročia stúpa.
Podľa údajov Centra pre kontrolu a prevenciu chorôb z roku 2021 má v USA približne 1 zo 44 detí vo veku
osem rokov diagnostikovanú poruchu autistického spektra.
To je obrovský nárast oproti prvej známej štúdii o autizme v USA z roku 1970, ktorá zistila výskyt menej ako 1 z 10 000.
V rokoch 2000 až 2019 sa počet prípadov Alzheimerovej choroby zvýšil o viac ako 145 percent.
Napriek nárastu týchto chorôb Exleyho výskum Alzheimerovej choroby a autizmu vyvolal len ticho zo strany veľkých
charitatívnych organizácií, ktoré sa týmto chorobám venujú.
A univerzita v Keele, kde pracoval, ho zrejme tolerovala bez toho, aby zverejnila jeho zistenia alebo vydala tlačovú správu.
Podľa Exleyho zostáva hliníková lobby na rozdiel od Big Pharma a Big Tech takmer nepovšimnutá,
ale je pravdepodobne najmocnejšia zo všetkých.
Exley povedal: "Je to tichý "veľký brat", ktorý sa len zriedkavo vyjadruje o toxicite hliníka pre ľudí, ale vždy
je tu, aby podporoval nespočetné množstvo priemyselných odvetví, ktoré sú závislé od jeho výrobkov."
Dôležitý výskum profesora Exleyho "nebol uznaný" a namiesto toho univerzita v júli 2021 zrušila financovanie
jeho výskumu. Exley uviedol: "Profesor Exley sa rozhodol, že bude pokračovať vo svojej práci:
"Myslím si, že tlak sa vytvoril mimo univerzity.
Spojili sme hliník s Alzheimerovou chorobou a povedali sme to každému, kto nás počúval: Ak nemáte hliník v
mozgu, v normálnom živote Alzheimerovu chorobu nedostanete."
Exley sa však domnieva, že to boli aj vedecké poznatky, ktoré spolu so svojím tímom publikoval na tému hliníka
ako adjuvantnej látky vo vakcínach, čo viedlo vedenie Keele University k tomu, aby ho umlčali.
Pretože spoločnosť AstraZeneca vyrába vakcínu COVID-19 v areáli univerzity v Keele.
Podľa Exleyho je jedným zo sponzorov univerzity aj Nadácia Billa a Melindy Gatesovcov, ktorá
investovala veľké prostriedky do výskumu a propagácie vakcín.
To, čo sa deje profesorovi Exleymu, je vysokopostaveným príkladom dlhej histórie cenzúry nepohodlnej vedy a
hanobenia tých, ktorí trvajú na pokračovaní takéhoto výskumu.
Na otázku, ako by sa dal tento nefunkčný systém napraviť, odpovedal:
"Veda nemôže prosperovať, ak je financovaná priemyslom, vládou a veľkými charitatívnymi organizáciami,
ktoré majú významné záujmy a nemožno im dôverovať. [...]"
Exley je teraz na dôchodku, hoci tvrdí, že po získaní finančných prostriedkov by kedykoľvek pokračoval vo výskume.