Profesor Christopher Exley je priznan biolog, največji svetovni strokovnjak za aluminij in član Kraljeve biološke
družbe, kar je priznanje, ki ga dosežejo le redki znanstveniki.
Lani so mu odvzeli sredstva za raziskave, ki jih je več let opravljal na področju strupenosti aluminija.
Raziskoval je vpliv te kovine na bolezni, kot sta Alzheimerjeva bolezen in avtizem, ter
njeno vlogo kot pomožnega sredstva v cepivih.
Kako se je to zgodilo?
Profesor Exley je v intervjuju za časopis The Epoch Times in revijo The Looking Glass pisateljice Jackie Black povedal,
da je vse življenje poskušal odgovoriti na pereče vprašanje:
Kakšno vlogo ima aluminij v življenju?
Začelo se je v osemdesetih letih prejšnjega stoletja, ko je Exley raziskoval, zakaj ribe umirajo v zakisanih jezerih in
rekah, in ugotovil, da umirajo zaradi zastrupitve z aluminijem.
Aluminij, ki je bil prej ujet v kamninah in glinah ali recikliran v okolju prek silicijevega dioksida, je postal
biološko dostopen v procesu zakisovanja zaradi kislega dežja in je tako vstopil v biološki življenjski krog.
Danes aluminij zaužijemo s predelano hrano, pijemo ga z vodo, kuhamo v aluminijastih loncih in ponvah, saj so
številne ponve zdaj narejene iz eloksiranega aluminija.
Vsebujejo ga otroška hrana, kozmetika in je glavna sestavina številnih cepiv.
Exley in njegova ekipa že več kot 30 let izvajajo raziskave in so napisali več kot 200 člankov o aluminiju.
Leta 2017 je Exley objavil znanstveni članek, ki je pokazal jasno povezavo med toksičnostjo aluminija in Alzheimerjevo boleznijo.
Nekaj let pozneje, leta 2020, je Exleyjeva skupina v reviji Nature Scientific Reports objavila svoje prelomno delo, v
katerem je primerjala raven aluminija v možganih ljudi z Alzheimerjevo boleznijo, multiplo sklerozo in avtizmom.
V možganih ljudi z Alzheimerjevo boleznijo, avtizmom in multiplo sklerozo so bile ugotovljene povišane vrednosti aluminija.
V času objave tega članka so se Exleyjeve raziskave že preusmerile na aluminijaste adjuvante in cepiva,
kar je bilo področje, ki so ga raziskovali že več let.
V objavljeni študiji o aluminiju v cepivih je Exley med drugim zapisal:
"Aluminijeve soli so pogosti adjuvansi v cepivih, ki se dajejo otrokom.
Zdi se, da pediatri, na primer, ki so odgovorni za izvajanje cepljenja otrok, niso obveščeni o lastnostih
aluminijevih adjuvansov in njihovem načinu delovanja v cepivih.
" Ker se stopnja avtizma in Alzheimerjeve bolezni že desetletja povečuje.
Leta 2021 je Center za nadzor in preprečevanje bolezni poročal, da je po podatkih iz leta 2018 v ZDA približno 1 od 44 otrok,
starih osem let, diagnosticiran z motnjo avtističnega spektra.
To je veliko več kot v prvi znani ameriški študiji o avtizmu iz leta 1970, v kateri so ugotovili manj kot 1 na 10.000 primerov.
Med letoma 2000 in 2019 se je stopnja Alzheimerjeve bolezni povečala za več kot 145 odstotkov.
Kljub porastu teh bolezni so Exleyjeve raziskave o Alzheimerjevi bolezni in avtizmu pri največjih dobrodelnih organizacijah,
ki se ukvarjajo s temi boleznimi, naletele le na molk.
Univerza Keele, na kateri je delal, ga je tolerirala, ne da bi objavila njegove ugotovitve ali izdala sporočilo za javnost.
Po Exleyjevih besedah je aluminijasti lobi v nasprotju z velikima farmacevtskima in tehnološkima velikima lobijema
precej neopažen, vendar je verjetno najmočnejši med vsemi.
Exley je dejal: "Gre za tihega 'velikega brata', ki le redko spregovori o strupenosti aluminija za ljudi, vendar vedno
podpira nešteto industrij, ki so odvisne od njegovih izdelkov."
Pomembne raziskave profesorja Exleyja "niso bile priznane", namesto tega je univerza julija 2021 ukinila
financiranje njegovih raziskav. Exley je dejal: "Profesor Exley se je odločil, da se bo v letu 2016 umaknil iz univerze:
"Menim, da se je pritisk okrepil zunaj univerze.
Aluminij smo povezali z Alzheimerjevo boleznijo in o tem govorili vsakomur, ki nas je poslušal: Če v možganih nimate aluminija, v
normalnem življenju ne boste zboleli za Alzheimerjevo boleznijo."
Exley je prepričan, da so ga upravni organi univerze Keele utišali tudi zato, ker je s svojo ekipo objavil
znanstvene članke o aluminiju kot pomožnem sredstvu v cepivih.
Ker AstraZeneca proizvaja cepivo COVID-19 v kampusu Keele.
Po besedah Exleyja je eden od financerjev univerze tudi Fundacija Billa in Melinde Gates,
ki veliko vlaga v raziskave in promocijo cepiv.
To, kar se dogaja profesorju Exleyju, je odmeven primer dolge zgodovine cenzure neprijetne znanosti in
obrekovanja tistih, ki vztrajajo pri nadaljnjih raziskavah.
Na vprašanje, kako bi lahko popravili ta pokvarjeni sistem, je odgovoril:
"Znanost ne more uspevati, če jo financirajo industrija, vlada in velike dobrodelne organizacije, ki
imajo pomembne interese in jim ni mogoče zaupati. [...]"
Exley je zdaj upokojen, čeprav pravi, da bi z raziskavami nadaljeval kadar koli, ko bi bilo zagotovljeno financiranje.