Miért kerül a svájci AHV kiegyenlítő alap a nyugdíjmegtakarításokkal együtt egy amerikai
letétkezelő bank, azaz vagyonkezelő ellenőrzése alá.
Németországhoz hasonlóan a svájci nyugdíjasok havi nyugdíjkifizetéseit az öregségi és túlélő hozzátartozói
biztosítás (AHV) folyósítja felosztó-kirovó alapon.
Ez azt jelenti, hogy a jelenlegi nyugdíjkifizetések a dolgozó lakosság havi járulékaiból származnak.
Németországgal ellentétben azonban Svájcban még mindig van egy nagy AHV/IV/EO kiegyenlítő alap, amelynek
vagyona mintegy 40 milliárd svájci frankot tesz ki.
Ez a pénz a lakosságé, és egyfajta fészekaljként szolgál a folyamatos nyugdíjkifizetésekhez összesen egy évig.
Ezt a pénzt a "Compenswiss", egy állítólag független, 2017-ben alapított, genfi székhelyű szövetségi közjogi intézmény kezeli.
Ez a "Compenswiss" nemcsak a havi nyugdíjkifizetéseket ellenőrzi az arra jogosult nyugdíjasok számára,
hanem a 40 milliárdos kiegyenlítő alapot is kezeli.
Természetesen ezt a pénzt nem valamilyen páncélteremben tárolják, hanem az előírásoknak megfelelően
értékpapírokba fektetik, és a "Compenswiss" egy letétkezelő bankot igényel ezen értékpapírok tartására.
A 40 milliárd értékpapír letétkezelője a svájci nagybank, az UBS volt. De ez már a múlté.
A Compenswiss egy pályázatot követően úgy döntött, hogy ezeket a 40 milliárdos AHV-eszközöket már nem egy
svájci bank, hanem a bostoni székhelyű amerikai State Street Bank német leányvállalata kezeli.
"A State Street a BlackRockkal és a Vanguarddal együtt a világ egyik legnagyobb vagyonkezelője, és már
a méretük is mérhetetlen hatalmat biztosít számukra.
Ez azonban hatalmas kockázatokkal jár Svájc és a nyugdíjasok pénzét illetően.
Ez volt az "NZZ" (Neue Zürcher Zeitung) 2024. október 7-i címlapja:
"Az USA és Svájc érdekei nem mindig egyeznek. A banktitok eltörlésekor például láthattuk, hogy az
amerikaiak milyen keményen keresztülvitték érdekeiket a kétséges esetekben" - mondja Matter.
"Szélsőséges esetben a letétkezelő bank megtagadhatja az értékpapírok átadását. Vészhelyzet esetén a szövetségi
tanácsnak jobb lehetőségei vannak egy svájci bankkal szemben."
A "Compenswiss" most úgy érezte, hogy le kell játszania ezt a kockázatot, és október 11-én sajtóközleményt adott ki.
Compenswiss" írja többek között az NZZ-ben:
"A Compenswiss a pályázat részeként elemezte annak kockázatát, hogy az amerikai hatóságok befagyasztják a vagyontárgyakat.
Ennek a kockázatnak a megvalósulását nagyon valószínűtlennek minősítették." Ez igaz?
Dr. Rolf Sethe, a Zürichi Egyetem bankjogász professzora kételkedik ebben:
"Igen, szélsőséges esetben az USA a State Streeten keresztül hozzáférhetne az AHV, az IV és az EO kompenzációs
alapokhoz. Ennek oka, hogy a "State Street" letétben tartja a kompenzációs alapok pénzügyi eszközeit.
Ha ki akarja venni őket a letéti számláról, utasítania kell a "State Street"-et, hogy utalja át őket egy másik
letétkezelő banknál vezetett letéti számlára" - mondja Rolf Sethe, a Zürichi Egyetem bankjogász professzora.
"Ez azt jelenti, hogy az AHV nem tudja kivenni a vagyont a "State Street" mint letétkezelő bank bevonása nélkül.
Ez attól függetlenül érvényes, hogy a pénzügyi eszközöket fizikailag hol tárolják.
Mint amerikai bank, a "State Street" az amerikai jog hatálya alá tartozik. Ha az amerikai kormány szankciókat
vezetne be Svájc ellen, a bank kénytelen lenne azoknak eleget tenni" - folytatta Sethe.
"Mivel az USA rendszeresen extraterritoriális módon hajtja végre a törvényeit, valószínűleg arra utasítaná a bankot, hogy a
szankciókat európai leányvállalatain keresztül is érvényesítse.
A 'Compenswiss' a müncheni 'State Street Tochter'-nel rendelkezik megbízással."
Ha megnézzük az amerikai kormányzat viselkedését az elmúlt 50 évben, akkor nem valószínűtlen, hanem nagyon is
valószínű, hogy az USA szankciók vagy viták esetén blokád alá veszi, sőt, akár el is lopja a külföldi tulajdont.
Svájcnak már voltak ezzel kapcsolatban nagyon kellemetlen és költséges tapasztalatai.
A második világháború után a "washingtoni egyezmény" negyedmilliárd frank (akkoriban csillagászati összeg)
előlegfizetést rótt Svájcra a háborúban való nem részvételért.
Végül a követelt összeget ötven százalékkal csökkentették.
Bár Svájc a második világháború után soha nem nyúlt az úgynevezett "tulajdonos nélküli vagyonhoz" - nem
tüntette el azokat állami elkobzás útján, mint más országokban -, mégis milliárdos kártérítésre kényszerült.
A külföldiekre is érvényes banktitkot a nemzetközi fizetési műveletekből való kizárással való
fenyegetéssel való pénzügyi zsarolással lopták el Svájctól.
És végül, de nem utolsósorban, az UBS-nek az amerikai kormány nyomására át kellett vennie a gyengélkedő Credit Suisse-t,
ezzel puskaporos hordót teremtve a svájci adófizetők számára.
A Kla.TV 28.4.23-án és 24.11.23-án számolt be erről.
Az USA a közelmúltban nagyszabásúan bemutatta, hogyan bánik más államok vagyonával, amikor szankciókat vezet be ellenük.
Az amerikai kormányzat szankciókat vezetett be Oroszország ellen, és ezt az alkalmat kihasználva világszerte 260 milliárdot
zárolt az Orosz Nemzeti Bank tulajdonában lévő bankoktól.
Az USA tehát soha nem volt finnyás a külföldi vagyonokkal kapcsolatban.
Mi motiválta tehát a "State Street" bankóriást, hogy ajánlatot tegyen a "Compenswiss"
tenderére, és leváltsa az UBS-t mint vagyonkezelőt?
Miért egy másik, immár külföldi vagyonkezelőt bíztak meg az AHV vagyonának kezelésével?
Mit csinált rosszul a régi vagyonkezelő, azaz az UBS? Mit csinál jobban a "State Street"?
A letétkezelő bank éves "letétkezelési díja" általában a kezelendő vagyon 0,01%-a és 0,05%-a között van, a vagyonkezelés
összetettségétől és a szerződéses részletektől függően.
40 milliárd svájci frankos vagyon esetén ez körülbelül: 0,01 %-nál: évi 4 millió svájci
frank 0,05 %-nál: évi 20 millió svájci frank.
A State Street Corporation globális bevételei azonban 2023-ban megközelítőleg 18,36 milliárd USD-t tettek ki, amelynek nagy
része a letétkezelői banki szolgáltatásokból, a vagyonkezelésből és az egyéb pénzügyi szolgáltatásokból származott.
A svájci és a német piac valószínűleg csak kis részét teszi ki a teljes üzletnek, különösen az
intézményi vagyonok letétkezelő banki szerepében.
Tekintettel arra, hogy 4 millió svájci frankért is sokáig kell kötni egy nagymamának, a "State Street" svájci-német
menedzsmentje minden bizonnyal ünnepelte a mandátum elnyerését.
Általában egy pályázat megnyerését mindig kellőképpen megünnepeljük, mert ha nem lenne jövedelmező, valószínűleg nem
tettünk volna erőfeszítést arra, hogy részt vegyünk benne.
A jövedelmező azonban nem feltétlenül csak azt jelenti, hogy folyamatos bevételt ért el, amelynek
fedeznie kell a költségeit; ennek más okai is lehetnek.
És persze érdekelne minket, hogy az AHV-hez hozzájáruljanak.
Vajon az lenne a valódi indíték, hogy az AHV vagyonát az amerikai jog szerint gyenge indokok alapján zárolni lehetne?
E viták közepette egyes politikusok már azt követelik, hogy a nemzeti vagyont a jövőben az
amerikai nagybankoktól függetlenül kezeljék.
Nagyobb ellenőrzést és átláthatóságot követelnek azzal kapcsolatban, hogy hogyan és hová fektetik be az AHV-alap pénzét.
Ez az ügy mindenkit érint, aki Svájcban él. Minden lakos pénzét és nyugdíját érinti.
Az AHV vagyonának Svájcban és svájci ellenőrzés alatt kell maradnia!
Ön is csatlakozhat ehhez a követeléshez a Schweizerzeit kampányban és a "Az AHV vagyona maradjon Svájcban" petícióban.
A gyűjtési időszak 2025. január végéig tart, az aláírási űrlapot a program alatti kék információs dobozban találja.