Hvorfor det sveitsiske AHV-utjevningsfondet, sammen med pensjonssparingen, kommer under kontroll
av en amerikansk depotbank, dvs. kapitalforvalter.
I likhet med i Tyskland utbetales de månedlige pensjonsutbetalingene til sveitsiske pensjonister av alders- og
etterlatteforsikringen (AHV) på et pay-as-you-go-basis.
Det betyr at de løpende pensjonsutbetalingene kommer fra de månedlige bidragene fra den yrkesaktive befolkningen.
I motsetning til Tyskland har Sveits imidlertid fortsatt et svulmende AHV/IV/EO-utjevningsfond med en
forvaltningskapital på rundt 40 milliarder sveitsiske franc.
Disse pengene tilhører befolkningen og fungerer som et slags sparegris for løpende pensjonsutbetalinger i til sammen ett år.
Disse pengene forvaltes av "Compenswiss", en angivelig uavhengig føderal offentligrettslig
institusjon som ble grunnlagt i 2017 og har base i Genève.
Denne "Compenswiss" overvåker ikke bare de månedlige pensjonsutbetalingene til pensjonistene som har rett til å motta
dem, men forvalter også utjevningsfondet med de 40 milliardene.
Disse pengene oppbevares selvfølgelig ikke i et hvelv, men investeres i verdipapirer i samsvar med
regelverket, og "Compenswiss" krever at en depotbank oppbevarer disse verdipapirene.
Forvalteren av disse 40 milliardene i verdipapirer var tidligere den sveitsiske storbanken UBS. Men det er historie.
Etter en anbudskonkurranse bestemte Compenswiss at disse 40 milliardene ikke lenger skulle forvaltes av en
sveitsisk bank, men av et tysk datterselskap av den amerikanske State Street Bank med hovedkontor i Boston.
"Sammen med BlackRock og Vanguard er State Street en av de største kapitalforvalterne i verden,
og størrelsen alene gir dem en uvurderlig makt.
Men dette er forbundet med massiv risiko for Sveits og pensjonistenes penger.
Slik lød en overskrift i "NZZ" (Neue Zürcher Zeitung) 7. oktober 2024:
"USAs og Sveits' interesser er ikke alltid sammenfallende. Da bankhemmeligholdet ble opphevet, så vi for
eksempel hvor hardt amerikanerne presset gjennom sine interesser i tvilstilfeller", sier Matter.
"I ekstreme tilfeller kan depotbanken nekte å levere verdipapirer. Hvis det oppstår en nødsituasjon, har
Forbundsrådet bedre handlingsalternativer med en sveitsisk bank."
"Compenswiss" har nå sett seg nødt til å bagatellisere denne risikoen og sendte ut en pressemelding den 11. oktober.
Compenswiss" skriver i NZZ blant annet:
"Risikoen for at amerikanske myndigheter skulle fryse eiendelene, ble analysert av Compenswiss som en del av anbudet.
Det ble klassifisert som svært usannsynlig at denne risikoen skulle materialisere seg." Er det sant?
Professor i bankrett, Dr. Rolf Sethe fra Universitetet i Zürich, tviler på dette:
"Ja, i ekstreme tilfeller kan USA ha tilgang til AHV-, IV- og EO-kompensasjonsfondene via State Street. Dette
skyldes at 'State Street' har de finansielle instrumentene til kompensasjonsfondene i depot.
Hvis du vil ta dem ut av depotet, må du instruere "State Street" om å overføre dem til et depot i en annen depotbank,"
sier professor i bankrett Rolf Sethe ved Universitetet i Zürich.
"Dette betyr at AHV ikke kan ta ut midlene uten at 'State Street' som depotbank er involvert.
Dette gjelder uavhengig av hvor de finansielle instrumentene fysisk er lagret.
Som en amerikansk bank er 'State Street' underlagt amerikansk lov. Hvis den amerikanske regjeringen skulle
innføre sanksjoner mot Sveits, vil banken være tvunget til å overholde dem," fortsetter Sethe.
"Siden USA regelmessig håndhever sine lover ekstraterritorialt, vil de sannsynligvis instruere banken om å
håndheve sanksjonene også via sine europeiske datterselskaper.
'Compenswiss' har mandatet sammen med 'State Street Tochter' i München."
Hvis man ser på hvordan den amerikanske administrasjonen har oppført seg de siste 50 årene, er det ikke usannsynlig, men
svært sannsynlig at USA vil blokkere eller til og med stjele utenlandsk eiendom i tilfelle sanksjoner eller tvister.
Sveits har allerede hatt svært ubehagelige og kostbare erfaringer med dette.
Etter andre verdenskrig påla "Washington-avtalen" Sveits en kvart milliard franc (en astronomisk sum på den
tiden) i forskuddsbetaling for ikke-deltakelse i krigen.
Til slutt ble kravet om betaling redusert med femti prosent.
Selv om Sveits aldri rørte såkalte "eierløse eiendeler" etter andre verdenskrig - aldri fikk dem til å forsvinne
gjennom statlig konfiskering som i andre land - ble landet tvunget til å betale milliarder i erstatning.
Bankhemmeligheten, som også gjelder for utlendinger, ble stjålet fra Sveits ved hjelp av økonomisk utpressing gjennom trusler
om utestengelse fra internasjonale betalingstransaksjoner.
Og sist, men ikke minst, måtte UBS overta det kriserammede Credit Suisse etter press fra den amerikanske administrasjonen,
noe som skapte en kruttønne for de sveitsiske skattebetalerne.
Kla.TV rapporterte om dette 28.4.23 og 24.11.23.
USA har i den senere tid demonstrert i stor skala hvordan de håndterer andre staters
eiendeler når de innfører sanksjoner mot dem.
Den amerikanske administrasjonen innførte sanksjoner mot Russland og benyttet anledningen til å blokkere 260 milliarder
dollar på verdensbasis som tilhørte den russiske nasjonalbanken.
USA har aldri vært sjenert når det gjelder utenlandske eiendeler.
Så hva motiverte bankgiganten "State Street" til å by på "Compenswiss"-anbudet og erstatte UBS som kapitalforvalter?
Hvorfor ble mandatet til å forvalte AHVs eiendeler gitt til en annen og nå utenlandsk forvalter?
Hva gjorde den gamle forvalteren, dvs. UBS, galt? Hva gjør "State Street" bedre?
Det årlige "depotgebyret" for en depotbank ligger vanligvis på mellom 0,01 % og 0,05 % av de forvaltede
eiendelene, avhengig av kompleksiteten i kapitalforvaltningen og de kontraktsmessige detaljene.
Med eiendeler på 40 milliarder CHF vil dette utgjøre omtrent: Ved 0,01 %: 4 millioner
CHF per år Ved 0,05 %: 20 millioner CHF per år
State Street Corporations globale inntekter i 2023 beløp seg imidlertid til ca. 18,36 milliarder USD,
hvorav størstedelen kom fra depotbanktjenester, kapitalforvaltning og andre finansielle tjenester.
De sveitsiske og tyske markedene utgjør trolig en liten del av den samlede virksomheten, særlig i
rollen som depotbank for institusjonelle midler.
Med tanke på at en bestemor må strikke lenge selv for 4 millioner CHF, feiret den sveitsisk/tyske ledelsen i
"State Street" helt sikkert at de vant dette mandatet.
Som regel blir det alltid behørig feiret når man vinner et anbud, for hvis det ikke var lukrativt, ville man
sannsynligvis ikke ha gjort en innsats for å delta i det.
Men lukrativt betyr ikke nødvendigvis at du bare har oppnådd en kontinuerlig strøm av inntekter som skal
dekke kostnadene dine; det kan også være andre grunner.
Og selvfølgelig vil vi være interessert i dem som bidragsytere til AHV.
Skulle det egentlige motivet være at AHVs eiendeler kunne bli blokkert i henhold til amerikansk lov på sviktende grunnlag?
Midt i denne diskusjonen tar enkelte politikere allerede nå til orde for at nasjonalformuen i fremtiden
skal forvaltes uavhengig av de amerikanske storbankene.
De etterlyser større kontroll og åpenhet om hvordan og hvor AHV-fondets penger investeres.
Denne saken berører alle som bor i Sveits. Den gjelder pengene og pensjonene til alle innbyggere.
AHVs eiendeler må forbli i Sveits og under sveitsisk kontroll!
Du kan gi din stemme til dette kravet med Schweizerzeit-kampanjen og underskriftskampanjen "AHV-verdiene forblir i Sveits".
Innsamlingsperioden varer ut januar 2025, og du finner underskriftsskjemaet i den blå infoboksen under dette programmet.