FDP je u njemačkom Bundestagu nedavno podnio prijedlog za proširenje definicije smrti kao preduvjeta za doniranje organa.
Ubuduće bi i prestanak rada srca također trebao biti temelj za vađenje organa.
Do sada se morao dokazati nepovratni gubitak funkcije mozga, odnosno moždana smrt.
U drugim zemljama, poput Švicarske, Velike Britanije i SAD-a, doniranje organa nakon prestanka rada srca već su dopuštena.
Osobe koje su pretrpjele prestanak rada srca u određenim se slučajevima mogu reanimirati.
Ali kada srce ne kuca, mozak neće dobijati kisik i nakon otprilike tri do pet minuta moždane stanice počinju izumirati.
Bilo kada će to navodno uzrokovati moždanu smrt.
Kao što je Kla.TV već pokazao u raznim dokumentarcima, moždana smrt nije znanstvena činjenica.
Nekronatolog i klinički profesor pedijatrije Dr. Paul Byrne kaže u kratkom intervju prikazanom u nastavku:
“Komitet Harvarda izmislio je moždanu smrt.”
On time misli na koncept moždane smrti koji je 5. kolovoza 1968. stvorio Ad-Hoc odbor na Sveučilištu Harvarda.
Dr. Paul Byrne bio je liječnik na Medicinskom sveučilištu Ohajo, SAD 1975. godine.
On je liječio jedno dijete koje nije samostalno disalo.
EEG za mjerenje električne aktivnosti mozga nije otkrio nikakvu aktivnost mozga, čak ni dva dana kasnije.
Dr. Byrne je tada bio pod pritiskom da dopusti da se dječaku radi vađenja organa. No on je
nastavio sa liječenjem i dječak je preživio.
Ovaj utjecajni događaj uzrokovao je da se Dr. Byrne intenzivno posvetio ovoj temi.
Dakle, ako čak i moždano mrtvi mogu ponovno živjeti, kako se može dopustiti da se izvrši transplantaciju organa nakon
zastoja rada srca i naknadnog petominutnog razdoblja čekanja?
Ne povećava li to rizik od preranog prekida života prebrzim odstranjivanjem organa?
Poslušajte pokazani razgovor sa dr. Byrne, koje još i druge važne stvari ima za reći o transplantaciji organa:
“Komitet Harvarda. Ovaj odbor je izmislio moždanu smrt.
Povjerenstvo nije provelo nikakve studije na psima, mačkama ili štakorima.
Nisu prikupljali podatke o ljudima. Jednostavno su izmislili moždanu smrt. Nisu imali informacije o pacijentima.
Nisu imali temeljne znanstvene studije. I ja znam da je stvarno užasno ako znate to.
Ni to ga ne čini boljim. Nakon toga biće vjerovatno lošije.
Mnogi ljudi misle da moždana smrt ima isto značenje kao plitki moždani valovi.
Oni nisu čak ni obavezni da rade testiranje moždanih valova. Nikada to nisu učinili.
Pregledali su devet pacijenata, i kod dvoje od njih su moždani valovi još bili aktivni.
A onda su došli do zaključka da više nije potrebno proučavati moždane valove.
Dakle, više nije potrebno tražiti moždane valove.”
"Dakle, kad rade transplantaciju na ljudima, kažu da su moždano mrtvi…"
"Svi oni su živi."
"Svi oni su živi i mogli bi se u potpunosti oporaviti."
"Svi oni su još uvijek živi."
“Dakle, organi se uklanjaju ljudima koji su na bilo kakav način svjesni, ali jednostavno ne mogu se komunicirati?”
“Jedno je ne pokazati da ste pri svijesti, onda govorimo o nesvjestici.
Ali nesvjesno ne znači da nema svijesti.
To samo znači da ne možemo prepoznati svijest. To je razlika.”
"Dakle, prilično je subjektivno, zar ne?"
“Tačno. Pokazuje li osoba da je pri svijesti ili ne to ne govori ništa o tome je li živa ili mrtva.”
“Točno.”
“Bol je jedna od onih stvari koje su stvarne i na koje bismo trebali obratiti pozornost.
Bol pokazuje tijelu da nešto nije u redu i daje priliku za ozdravljenje.
Samo zato što jedna osoba ne može pokazati bol to ne znači da nema bolove.
Vrlo dobar primjer za to je da kada uklone organe, daju sredstva za paralizu kako bi ih spriječili da se pokreću i migolje."
“Oh, kako strašno.”
“Čak i ako se ne pomiču i ne migolje, kad ih razrežete, ubrzaju se otkucaji srca i
poraste krvni tlak jer je to odgovor na bolove.
Ali oni više ne mogu pokazati da imaju bolove.”
"Zato što su paralizirani, medicinski paralizirani, zato ne mogu odgovoriti, zar ne?"
"Da."
"Oh, to je užasno."
“Postane jako loše ako obratite pozornost na to.
U svakom slučaju, moždana smrt je izmišljena prvenstveno da bi se dobili organi.
Ali i ne bacati novac na liječenje ljudi koji nikada neće dobiti jedan posao, koji će samo živjeti, a neće umrijeti.
Dakle, pogledajte što je moždana smrt: to je prvenstveno jedan način da se dobiju organi.
A način na koji moždana smrt djeluje je da navedu svećenstvo i pastore da se u to uključe.
Za transplantaciju organa postoji određeni podnositelj zahtjeva.
A ovaj podnositelj zahtjeva obično je vrlo draga osoba koja se dobro odijeva i prijateljski je sa rođacima.
"Želite li jednu šalicu kave? Oh, znam, ovo mora biti strašno za tebe.
Učinit ćemo sve što mi možemo da vam pomognemo.”
I sve je to dio indoktrinacije i služi da se dođe do organa.
Vidite, ne možete dobiti organe iz leša. Svaki organ koji se transplantira je jedan zdravi organ.
A zdrave organe možete dobiti samo od živih ljudi.
Ne možete dobiti nikakve organe za transplantaciju od jednog leša.”
“Dakle, bolje da to ne stoji u vašim novinama?”
“Stvari koje vam govorim ne bi ste smjeli znati.
Jer ako ti to znaš, ti ćeš se uzrujati.
Kako ste sada svi troje uzrujani zbog toga, i to je također vaše pravo.
Jer čije to organe žele? Žele organe... svakako od djece, ali posebno od onih od 16 do 30 godina.
Vaš život je u pitanju. Kad su u nesvijesti i priključeni ste na respiratoru, žele vaše organe.
I čine sve što mogu da dobiju organe. A kad se organi jednom izvade, više se ne mogu reanimirati.
Dakle, ono što oni rade je... Kažu rođacima: "Vaša kći Sally bi htjela rado učiniti nešto dobro... to je jedan način da
iz ove tragedije napravite nešto dobro." Ili, "Vaš sin..."
I dok su prije dobivali organe od ljudi sa nesrećama ili prostrijelnim ranama, sada dobivaju puno
više organa od ljudi sa predoziranjem drogama nego od nesreća i prostrijelnih rana zajedno.
U Ohaju osam ljudi umre svaki dan od predoziranja.
Tako dobivaju svoje organe i to je šta oni žele. I što oni rade?
Daju policajcima lijek za hitne slučajeve Narcan kako bi zaustavili dejstvo od droge.
To šalje ljude sa predoziranjem u hitnu pomoć.
Ali to joj ne spašava život, samo je u biti šalje na hitnu pomoć. I tako dobivaju svoje organe.”
“Ovo je tako đavolski odvratno.”
“O da, stvarno je tako. To je jako loše.”