A mai "kerítésen túli pillantás" ennek a könyvnek a szerzőjére esik: "Exhabitus".
Don Icon, köszönjük, hogy ma csatlakozott hozzánk, és köszönjük, hogy bemutatta nekünk 200 oldalas munkájának lényegét.
Köszönöm a lehetőséget.
Könyve ötödik oldalán világosan kiderül, hogy Ön jelentős tanulmányokat végzett, például a kvantumfizika, a
vallások, a nemzetközi jog, az egyházjog, a közgazdaságtan, a társadalomtudományok, a marketing és más területeken.
Ezenkívül említi, hogy a könyve írása közben sokkal fontosabb képesítéseket is szerzett,
amelyeket idő hiányában itt nem tárgyalhatunk.
Végső soron a mai vita is csak egy elveszett bírósági ügy újbóli felvetéséről szól. Itt válik igazán izgalmassá a dolog.
Most egy olyan bíróságról beszélünk, amely már régóta létezik Svájcban, amelyet rendszeresen és
teljesen semlegesen maguk az emberek hoztak létre.
Ez a bírósági forma azonban már jó ideje nem létezik.
Az "Exhabitus" című könyvében Ön minden szükséges bizonyítékot és jogi alapot megad ahhoz, hogy
helyreállítsuk ezt az elveszített jogi közös tulajdont.
- Jól értettem? Igen, így van.
Szigorúan véve azonban a beszélgetésünk most már az Ön fő problémájának kezdeti
tervezéséről és gyakorlati fejlesztéséről szól.
A Kla.TV-hez nemrégiben eljuttatott sajtóközleményében azt írta, idézem: "Egy nagyon intenzív előkészítő fázis után most
már készen állunk arra, hogy 2024. november 1-jével nyilvánosságra hozzuk az 'IG Volkstribunal' projektet.".
Kik vagyunk mi - és hogyan fogalmazza meg a saját szavaival az alapvető problémáját?
A WIR az újonnan alapított NGO, azaz nem kormányzati szervezet, az "Interessengemeinschaft Volkstribunal" rövidítése.
A népbíróság, mint olyan, az igazságszolgáltatás egyik legrégebbi intézménye.
A törvényszék az emberekből ered, és nem irányítható állami vagy vállalati érdekek által.
A római jogban a tribunusok testesítették meg a nép hangját, akiknek vétójoguk volt a szavazások
ellen, hogy az uralkodó kasztot kordában tartsák.
A független ítélkezés lehetőségét azonban a politikusok az elmúlt évtizedekben fokozatosan megszüntették, így ma már nincs olyan
normakontroll vagy bírósági ellenőrzés, amely megvédhetne bennünket a politikusok és
kormányzati szervek gonosz mesterkedéseitől.
Volt-e bármilyen nyilvános indoklás erre a felháborító lépésre?
Igen, természetesen. A nép által felállított törvényszékeket, amelyeket esküdtbíróságoknak is neveztek,
jövedelmezhetetlenségre hivatkozva bezárták, és az uralkodók biztosan nem fogják őket újraindítani.
Ez a politikai és vállalati érdekek védelmére és megvalósítására egy önálló rendszert hozott létre, és a polgároknak ma már nincs
jogi eszközük arra, hogy megvédjék magukat a támadásokkal szemben, beleértve a testük
megerőszakolását is - például koronavírus-injekciókkal.
A törvények elhajlására és az emberi jogok szisztematikus figyelmen kívül hagyására már több esetben és
tanulmányban is felhívták a figyelmet, és a média, például a Kla.TV is nyilvánosságra hozta.
Ma rengeteg bűncselekmény zajlik a szemünk előtt, és jelenleg csak nézőként, vagy - ami még jobb -
finanszírozóként tudunk fellépni, hogy ne váljunk a maximális bírósági és hatósági önkény áldozatává.
Az elmúlt négy év ezt teljesen világossá tette.
A korrupció, az elnyomás, a megfigyelés és a kizsákmányolás olyan intézményi színvonalat ért el, amely egyre
nagyobb lendületet vesz, és az emberek alapvető jogainak megcsalása és kizsákmányolása. - Őrület.
Ezért utópisztikus azt gondolni, hogy hirtelen megjelenik egy hatalmas megváltó, és mindent jobbá tesz.
Az "IG Volkstribunal" - "Interessengemeinschaft Volkstribunal" - a független testület újjáalakítására jött létre.
Van már ennek az új civil szervezetnek világosan meghatározott témája vagy célja?
Igen. Sok olyan témán kell önállóan dolgoznunk, amelyeket az elmúlt évtizedekben nem vizsgáltak.
A független kutatásokat nem vették figyelembe, nemhogy komolyan vették volna.
Tehát a nagyobb, külső megítélést igénylő bűncselekményekre kell összpontosítanunk, és azokat kell kezelnünk.
A koronatörténetről, a geomérnökségről, az 5G-ről és az emberek leigázásáról szóló legújabb tanulmányokat nem ítélheti
meg az a hatóság, amelyik része ennek a rendszernek, amelyik támogatja a bűncselekményt, sőt még profitál is belőle.
Igen, ennek van értelme. Van erre valamilyen jogalap vagy eszköz?
Igen. Svájcban - a szövetségi alkotmányunknak köszönhetően - még mindig hasznosíthatunk bizonyos
erőforrásokat, amelyeket jelenleg nem használunk.
Érdekes. Tehát mi, mint "IG Volkstribunal" a legmagasabb erkölcsi és etikai normák szerint állunk össze, és vizsgáljuk meg,
hogy a svájci közigazgatás még mindig az állampolgárok érdekében dolgozik-e, vagy csak a vállalati érdekeket nézi.
Konzultálnunk kell a tudományok valódi tanulmányaival, és az anyagiakra és a státuszra való
tekintet nélkül kell lefolytatnunk a diskurzust.
Az is elengedhetetlen, hogy minden vizsgálat nyílt forrású legyen, és hogy minden tárgyalást nyilvánosan folytassanak le.
És minden állampolgár részese lehet ennek, és összekötő kapoccsá válhat, hogy támogassa az ügyünket és megtalálja az igazságot.
Nem akarok elébe menni a dolgoknak, de van már praktikus módja a csatlakozásnak?
Igen, az érdeklődők egyszerűen bejelentkezhetnek a www.volkstribunal.ngo weboldalunkon vagy a
https://t.me/Volkstribunal Telegramon keresztül.
Tagként Ön támogatónak számít, és értesülni fog a legfrissebb eseményekről.
Szükségünk van azonban 100 000 tagra, akik a civil szervezetben vannak.
Ehhez szükségünk van a személyi igazolványa másolatára és néhány adatra, amelyeket postai úton is elküldhet nekünk.
Mindent offline kezelünk és garantáljuk az adatvédelmet.
Nagyon jó. Semmi sincs visszaélve vagy közzétéve. Ez fontos számunkra.
Nagyon jó, igen, ez fontos. Oké, rendben. De előtte még egy kicsit mélyedjünk el az új anyagban.
Meséljen nekünk ma ennek az új civil szervezetnek a gondolkodásmódjáról és megközelítéséről.
Mivel valójában egy bekövetkezett jogi csőddel állunk szemben, mindenki, aki az "IG Volkstribunal" tisztségét tölti be, úgy
döntött, hogy esküt tesz az igazságra, és az emberi jogi kérdésekben és a jogi csődben
szerzett szakértelmével a svájciak mellett áll,
hogy megbirkózzunk a szemünk előtt zajló bűncselekménnyel.
Ezt az esküt a leendő bírák, esküdtek és résztvevők is megkövetelik.
Tudna konkrét példát mondani arra, hogy Ön szerint mi az, ami rosszul megy, és ami jogi csődhöz vezetett?
Igen. Svájcban már az alapkonstrukció sem felel meg a hatalmi ágak szétválasztásának alkotmányos követelményeinek.
Például az államszövetségről a szövetségi államra való áttéréssel a rendőrséget és a
bíróságokat egyetlen egységgé olvasztották össze.
Így jött létre az Igazságügyi és Rendészeti Minisztérium. A két hatalom így egyesült.
Ami még nehezebbé teszi ezt, hogy a politikusok irányítják őket, és költségvetést kapnak.
Ennek eredményeként a vállalati struktúrák ténylegesen átvették az állami struktúrák helyét.
Ez a három rendszerint különálló entitás így közös ügyet csinál - a polgárok kárára.
Mivel most mindenkinek teljesítenie kell a költségvetési célkitűzéseit, ezért utópisztikus azt gondolni,
hogy a bíróság az igazságosság javára fog dönteni, de várható, hogy az üzlet elsőbbséget élvez.
Ugyanez a helyzet a rendőrséggel is. Ma már inkább látom őket - elnézést, bocsánat a hasonlatért - az
állam prostituáltjainak, mint a védelmező szerepében.
Ma azért vonulnak utcára, hogy a törvényesség szürke zónájában harmadik fél számára gyűjtsenek pénzt.
Mivel együttműködnek a bíróságokkal, sem a jogellenes cselekedeteik, sem az ügylet mint olyan nem támadható meg.
Hogyan lehetne ilyen matt körülmények között valaha is bírósági pert nyerni?
Igyekeztem ezt a lehető legérthetőbben leírni az "Exhabitus" című könyvben.
Ezenkívül a svájci bíróságok prioritásait úgy irányították át, hogy elsősorban az üzleti élet helyszínéül kell
szolgálniuk, és már nem az igazság megállapításának helyszínéül.
Ma a bíró úgymond a vállalkozás kapitánya, és már nem a törvények felügyelője.
A múlt vívmánya vagy maradványa - az úgynevezett közvetlen bíróság - tehát Svájcban teljesen megszűnt.
Ez már nem létezik. A tárgyalóteremben már nincs esküdtszék, helyette ügyvédre van szükség.
Az igazságot már nem az esküdtszék keresi, mint egykor, hanem az ügyvédekre és a bírákra bízzák drága pénzért.
A legrosszabb ebben azonban az, hogy az összes létező felügyeleti szervet egyszerűen megszüntették, és ennek következtében
a bíróságok gyakorlatilag törvényen kívülre kerültek.
Mi is pontosan a törvényes csőd? És mikor következik be a jogerős csőd?
A jogi csőd mint olyan, ezt a jogi szótárban definiálják, és azt hiszem, ezt keverjük bele:
"A jogi csőd azt jelenti, hogy egy jogintézmény nem képes igazságot szolgáltatni a jogalanyoknak.
Egy jogintézmény például jogi csődről árulkodik, ha lehetővé teszi, hogy hazugok kerüljenek a csúcsra, ha csempészekből
titkárokat, csalókból pénztárosokat, hamisítókból jegyzőkönyvvezetőket, szélhámosokból
értékelőket, zsarolókból pedig jogfelügyelőket csinál.
Ilyen körülmények között csak az általánosan elismert értékekhez, például az igazsághoz, a szabadsághoz és a
jogi elvekhez való teljes visszatérés ígér javulást."
Itt csak annyit szeretnék mondani, hogy ez a szöveg nem a mi civil szervezetünktől származik, hanem Prof.
Dr. Gerhard Köbler írta a hivatalos jogi szótárban.
Ennek semmi köze hozzánk, ez hivatalos.
Oké, ez hivatalos. A jogi csőd hogyan jelentkezik a gyakorlatban?
Különösen az elmúlt három év, ez a korona-csalódási időszak mutatta meg a közszféra és különösen a rendőrség és az
igazságszolgáltatás azon mesterkedéseit, hogy az államnak minden eszközzel kriminalizálnia és kiszipolyoznia kell a polgárokat,
hogy likvid, azaz fizetőképes maradjon - és hogy igazolja magát.
A bíróságok teljes kudarcát számtalan "ügylet" bizonyítja, amelyeket korábban "ügyeknek" neveztek - azzal a
céllal, hogy a polgároknak többé nincsenek jogaik. És a rendőrség megerősítést adott nekünk erre a megállapításra.
"Ügyletekről" és nem "esetekről" beszélnek.
Tudna egy ilyen "üzletnek" konkrét arcot adni?
Igen, az egyik kedvenc példám az az alku, amit Dr. Gerald Brei ügyvéd a szövetségi bíróságon vádolt meg.
A bíróság úgy döntött, hogy az ügyet nem lehetett tárgyalni, mert a már ismert tényeket nem lehetett meghallgatni.
A lényeg az volt, hogy a maszk nem véd a vírus ellen. - Tehát ez teljes őrület volt.
Ez azonban nem változtat azon a tényen, hogy nem viseltek arctakarót - és a bűnbánat megmarad. Hihetetlen.
Az ilyen esetek mutatják, hogy mennyire égbekiáltó a kudarc.
Ez józan ésszel már nem érthető.
Ilyen esetekben az úgynevezett Radbruch-formulát kell alkalmazni, amely pontosan az ilyen méltatlan magatartást akadályozza meg.
Mi is pontosan a Radbruch-képlet?
A Radbruch-formula Gustav Radbruch német jogfilozófus tézise, amely szerint a személyt sértő törvényt nem kell betartani.
A második lépésben pedig - két részből álló tézist fogalmazott meg - a második lépésben leírja, hogy ha egy
törvény már eleve törvénytelen, vagy nem szolgálja az embereket, akkor ezt a törvényt sem szabad betartani.
Itt rögtön belevethetjük magunkat a filozófia leckébe.
Fontos azonban tudni, hogy az alapötleteket a második világháború után fejlesztették ki, hogy a
jövőben pontosan ugyanezt lehetetlenné tegyék.
Alapvető az a tudat, hogy minden törvény kereskedelmi jellegű, és először is meg kell érteni a
törvény és az igazságosság közötti különbséget.
Tehát vannak jogaink, amelyek elidegeníthetetlenek, amíg vigyázunk rájuk.
Ezzel szemben állnak azok a törvények, amelyeknek semmi közük az igazságossághoz, csak a kereskedelmet védik és kedveznek neki.
A törvények abszurditásig csökkennek, amíg a fent említett jogi csőd bekövetkezik, és ebben az esetben úgymond
visszamegyünk a kiindulópontra, és vissza kell térnünk az alapértékekhez - a jogi csődben leírtak szerint.
Jelenleg az olyan formulák, mint a Radbruch-formula vagy a hippokratészi eskü, csak relikviák és szájhősködések.
Ön szerint milyen út vezethet ki ebből a jogi csődből?
A rechtsbankrott.ch honlapon, amely jelenleg az ügyészséget képviseli, tájékoztatást adunk erről a törekvésről, és
igyekszünk az embereket az igazságnak megfelelően tájékoztatni.
A jogi út a lakosság által létrehozott bíróságon keresztül vezet.
Egy független bírósághoz szükségünk van az "IG Volkstribunal" 100.000 tagjára, hogy a bíróságot jogilag
felállíthassuk, és további hatáskörökre, hogy részt vehessünk a vádhatóságban, azaz jogi csőd esetén.
Ezeket az engedélyeket a nem kormányzati szervezetünk gyűjti össze, és ezek szolgálnak a vádemelés alapjául.
Először is: ezek a meghatalmazások csupán a törvényileg előírt "IGEN"-t adják meg a
bíróság előtti eljárásra, és semmi többet előre.
A "meghatalmazás" kifejezést azért választottuk, mert jogilag szükséges.
A meghatalmazással semmi más nem történik, az adatok nem mennek sehová, és nem digitalizálódnak.
A felhatalmazás a következőképpen értendő: Támogatom a bűncselekmény valóban független újraértékelését.
A népbíróság az az intézmény, amelyet azért hoztak létre, hogy független ítéleteket hozzon.
100.000 tagnak kell lennünk, hogy a bíróságot vigyük, és megmutassuk, hogyan kell ezt a BV 30. cikk (1)
bekezdése, az EJEE 6. cikk (1) bekezdése, majd az emberi jogokról szóló törvény 10. cikke szerint telepíteni.
Független és pártatlan bírák és esküdtek elnökölnek a bíróságon és hoznak ítéletet.
Ez egykor garantált jogunk volt, amelyet a bíróságok és a politikusok egyszerűen eltöröltek, és most
egyszerűen megtagadják tőlünk, nem jönnek vissza.
Pontosan ki szervezi a népbíróságot, az önök civil szervezete csinálja? Illetve hogyan
működik egy ilyen népbíróság a gyakorlatban?
A mi civil szervezetünknek (Activist) semmi köze a bírósághoz, mint olyanhoz, csupán a tudást biztosítja, leírja és létrehozza
a bíróságot, és vádhatóságként összegyűjti az engedélyeket.
Ha a nép bizonyíthatóan kívánja, 100 000 ember összegyűjtésével megkezdődhet a bíróság létrehozása.
Az első hivatalos aktus ebben az ügyben az, hogy leváltanak engem, mert nem vagyok fontos a
bíróságnak, a bíróságnak, és nem vagyok ügyvéd.
Nem vagyok bíró, csak mindent összeraktam és felállítottam.
A tányér magától kel - ez a fontos - és csak a tagoké.
Eddig mindent a saját zsebünkből finanszíroztunk, és örülünk, hogy ezt már nem kell egyedül csinálnunk.
Érthető. Az alapszabály úgy van megírva, hogy én vezetem a Népbíróságot, amíg az el nem éri a cselekvőképességet, és
utána egy illetékes kancellárnak kell vezetnie a bíróságot.
Az "IG Volkstribunal" a regisztrált tagoké - egyenlő arányban - és egy-egy szavazattal rendelkezik.
Itt még biztosan sok információs munkát kell végeznem, hogy minden érintett - és a vádlott is - elemezni
tudja a teljes konstrukciót, hogy az ítéletet utólag ne lehessen megdönteni. Ez továbbra is fontos.
Ez fontos, igen. Hogyan működik a népbíróság a gyakorlatban?
Igen, hogyan működik? A pártatlan bíró és az esküdtszék meghozza az ítéletet, amelyet a bíró és az esküdtek
közülünk való emberekből álló esküdtszék jogilag alátámaszt.
Közösen értékelik, hogy a vádpontok teljesültek-e, és ezáltal tisztázódott-e a bűnösség kérdése.
Hogy itt ne menjek bele túlságosan a részletekbe, az "Exhabitus" című könyvemre hivatkozom,
mert ott írtam meg a teljes bírósági leírást.
Oké. Ezt már megmutattuk, utána lehet olvasni. Ez elég fantasztikusan hangzik.
De mi történik például egy elítélés után? Hogyan vezetik az elítélteket a bűnbánatra?
Mivel egy népbíróság teljesen nyilvános, és a tárgyalandó bűnösségi kérdések hazaárulásról vagy intézményes
rabszolgaságról, intézményes korrupcióról, fegyveres terrorizmusról és így tovább szólnak majd,
a nép akarata az elítélés után jogilag is kimondásra kerül. Tehát nincs több tennivaló.
Nem illúzió azt gondolni, hogy ezek az elítéltek akkor egyszerűen meghajolnak az emberek akarata előtt?
Minden jelenleg hivatalban lévő bíróság mögött legitimált hatóság áll.
Egy legitimált népbíróság után melyik hatóság biztosítaná az ítéletek megfelelő végrehajtását?
Amint a népbíróság jogilag legitim módon, azaz a népből származó 100.000 tagja révén létrejön, a
hadseregnek gondoskodnia kell annak megfelelő végrehajtásáról.
Itt arról van szó, hogy a hadsereg felelős az emberi jogokért háború vagy bizonyos rendkívüli
állapotok idején, és ezért a büntetést végre kell hajtania.
Arról beszélünk, hogy államunkat katonai puccsal buktatják meg? Ó, micsoda kérdés! Nem, egyáltalán nem!
Egyáltalán nem? Nem, nem, egyáltalán nem! Az igazi állam a nép, nem a közigazgatás, és csak arról szól, hogy a súlyos bűnözőket
eltávolítsuk az állami rendszerünkből. - Nem puccsról van szó!
Oké, nincs puccs! Most, hogy láttuk, hogy a hatalmi ágak szétválasztása csak illúzió, hogy a
törvényhozó, a bírói és a végrehajtó hatalom is beszivárgott, nem lehet, hogy a katonai hatalom is?
Ön szerint mennyire fontos, hogy ez az előzetes tisztázás megtörténjen, mielőtt a népbíróság ítéletet hoz?
Én inkább más megközelítést választanék itt, mint egy negatív megnyilvánulást.
Mi egy olyan törzs vagyunk, amelyet néhányan elárultak.
Feltételezem, hogy a Corona-korszakban sokan szerencsétlenül gondolkodtak, és rossz vezetőt követtek.
Azonban már most látjuk, hogy sok bejelentő nagyon készséges a tanúskodásra, és feltételeznünk kell,
hogy ez a tendencia fel fog gyorsulni, amint elkezdjük.
Ha a tárgyalásokat is élőben közvetítik, és mindenki részt vehet a tárgyalásokon, akkor már nem is lesz szükségünk a hadseregre.
Hadd fogalmazzak így: egy megtévesztett és felébredt népet nem lehet optimálisan
kormányozni. Ez világszerte érvényes, mindenhol működik.
Van-e megfelelő záró megjegyzése?
Igen, nagyon is. Eljutottunk a történelem egy olyan pontjára, ahol mindenki bizalmatlan a másikban, sommás ítéleteket
hoz a másikról, és olyannyira manipulált, hogy már a legőszintébb gondolatainkban sem bízunk. - Itt tartunk.
A népbíróságnak kellene megoldania ezt az állandó sérelmet.
Nem számít, hogy éber, rendszerhű, génterápiás, baloldali, jobboldali, nemi, leszbikus, fiatal, idős vagy bármi más, de
létre kell hozni a végső konvergencia eszközt, hogy minden oldal meghallgatásra találjon, és kezelni lehessen a bűncselekményt.
Amíg hagyjuk magunkat szétszakítani és elterelni a figyelmünket, addig az elkövetők csak folytatják és folytatják - tudjuk - az
emberi civilizáció kihalásáig vagy bolygónk elpusztulásáig. - Ez most egy nagy példa, de már úton
vagyunk. - Ennek egyszerűen nem szabad megtörténnie.
Végezetül szeretném még egyszer hangsúlyozni, hogy a civil szervezetünk célja nem a rendszer megdöntése - ez továbbra is
fontos -, hanem pusztán az, hogy törvényesen eltávolítsuk azokat a bűnözőket, akik
rosszindulatúan beszivárogtak és visszaélnek az államunkkal.
Szeretném megragadni ezt az alkalmat, hogy megköszönjem a csapatomnak a végtelen türelmüket, és mindazoknak,
akik nem adják fel, amíg az igazság nem győzedelmeskedik.
Nagyon jó, szép zárszó. Köszönöm ezt az egyértelmű állásfoglalást.
Ezért kíváncsian várjuk, hogy az új civil szervezetük milyen gyorsan lesz képes összegyűjteni a
törvényben előírt 100 000 aláírást, azaz tagot.
Amint azt már kifejtette, a gyűjtés az Ön www.volkstribunal.ngo weboldalán keresztül történik.
Köszönöm a felvilágosítást, és minden jót kívánok Önnek.
Igen, én is ezt kívánom. Köszönöm, hogy ott lehettem.