Уважаеми зрители, забелязали ли сте колко масово се пропагандира темата за транссексуалността в медиите?
Особено важно е да се подчертае, че дори най-малките ни деца се сблъскват с това всекидневно, било то вкъщи в рамките на
предполагаеми детски програми или в училище, където "обучението" по различни сексуални практики или дори
полова идентичност им се налага още в началното училище.
Kla.TV вече съобщи за това няколко пъти.
Кратък преглед на "детските" програми вече показва широкия спектър на индоктринация по отношение на транссексуалните хора.
По детския канал KiKA на ARD и ZDF нова поредица, наречена "Аз съм Хана", разказва историята на
тийнейджърка, която се идентифицира като транс.
Става дума за транс момиче в тялото на момче, което е на път да премине през пубертета.
Сериалът произхожда от Австралия и е приветстван от медиите и транс-активистите.
Хана е изиграна от транссексуалната активистка Иви Макдоналд от Австралия.
Момче, което на 9-годишна възраст се разкрива като момиче.
16-годишната тийнейджърка получи широко признание за ролята си на Хана и е смятана за новоизгряваща звезда за деца и тийнейджъри.
Детското предаване "Старк!" на "ZDFtivi" представя 13-годишния Лео, който е роден като
момиче, а сега разказва за живота си като момче.
Решаващият фактор за "него" беше, че не искаше да прави "типичните момичешки неща", като да носи рокли и т.н.
"Той" изпада в депресия. След това чул в социалните мрежи за транссексуален мъж, който имал същото преживяване и се разкрил.
Бързо му дават блокери на пубертета, за да предотвратят естествения пубертет на детето.
В предаването "PUR+" на ZDF участва и Ник, който е роден като момиче и също не харесва малки рокли.
В предпубертетна възраст тя развива депресия и психологически проблеми.
И както може да се очаква, тя също е намерила своето "спасение" в една транссексуална програма в интернет.
Бързото "излизане" е последвано от блокиращи средства за пубертета.
По телевизията и в социалните медии има почти безброй ясни програми за индоктринация от този вид.
Като цяло социалните медии са тези, които дават на децата и младежите изкривена представа за света, сякаш има невероятен
брой хора, които се идентифицират като ЛГБТК. Това не е така!
В приложения като TikTok, Discord, Instagram, Tumblr и YouTube се използва непропорционално голямо количество целево
съдържание като скрита реклама на алтернативни идентичности.
Очевидно е, че младите хора използват социалните медии, за да изследват своята идентичност.
И тъй като родителите дават на децата си свободен достъп до социалните медии, те губят представа кой говори с децата им.
Във всички "доклади" се забелязва, че тези деца са били в лична криза, обикновено придружена от депресия.
Всички те, които вярваха, че трябва да сменят пола си, не осъзнаваха, че са родени в грешно тяло.
В интернет обаче те бяха залети без нито един критичен доклад за обратното.
Нито един доклад, нито в детските предавания, нито в интернет, не посочва сериозните опасности, които крият
блокиращите пубертета средства, или не разглежда по-дълбоката причина за детската депресия.
Но преходът се представя като детска игра, сякаш е най-малкият проблем на света, за който
човек дори получава голямо обществено признание.
Нито едно от тези деца не получава истинска помощ, а се използва за целите на една идеология.
Тази експлоатация на измамени деца и младежи е ярко и тревожно документирана в документална драма на Epoch Times:
"Трансформацията на пола - негласната реалност" се основава на опита на няколко транссексуални
млади хора и на информация от интервюта с експерти.
На пръв поглед документалната драма разказва трагичната история на Джейли от Калифорния, една от дъщерите на Абигейл:
Преди няколко години терминът "трансджендър" все още беше чужд за семейството.
Днес обаче тя се сблъсква със сложната и често неизказана реалност на този проблем.
Джайли, наричана от семейството си "най-момичешкото момиче", израства в Калифорния и
се радва на живота си като дъщеря и сестра.
Но животът ѝ се променя в началото на новата учебна година.
Темата за половата идентичност се разглежда в училище.
На 13-годишна възраст Джейли започва да страда от депресия.
Училищният терапевт я насърчава да се вгледа по-внимателно в собствената си идентичност.
Поставен е въпросът дали няма да бъде по-щастлива, ако живее като момче.
Без знанието на майката на Джейли - Абигейл, тя е разпределена в ЛГБТК група в училище.
Училищните психолози изрично инструктират децата да не казват на родителите си или на учителите си за
съществуването на тази група, за да се осигури "защитена среда".
По време на тези срещи транссексуалните хора редовно бяха канени да разговарят с учениците за своя опит с трансформацията.
Психолог, който сам е участвал в такива срещи, обяснява, че сесиите често създават усещането, че има "ние срещу
тях" - особено по отношение на семейството и приятелите, които уж не разбират какво преживяват засегнатите.
В групата на ЛГБТК учениците стават все по-изолирани и до голяма степен се затварят в себе си.
Все по-често се използват приложения като Snapchat, които дават възможност да се представи
собственото лице като лице на противоположния пол.
Разговорите за това колко лесно е да се смени полът в днешно време стават все по-чести.
Съдържанието, което се показва на учениците на мобилните им телефони, също е все
по-сексуализирано, както обяснява във филма един от засегнатите.
При много хора това води до т.нар. дисморфично разстройство на тялото (ДРВ) .
Скоро след това Джейли решава, че не иска повече да живее като момиче, и поисква да я наричат "Джейсън" от този момент нататък.
Майката Абигейл осъзнава, че почти няма достъп до дъщеря си.
Дори след консултация с училищния психолог, тя е посъветвана да не се излага.
Психологът дава на Абигейл избор:
"Какво предпочиташ - мъртва дъщеря или жив син?"
След това Джейли започва да приема мъжки хормони.
В крайна сметка тя бяга от дома си и намира подслон в ЛГБТК група.
Абигейл отчаяно се опитва да открие дъщеря си, разпространява листовки и уведомява полицията, но без успех.
Джейли също не се появи в училище.
След известно време Абигейл е обвинена в насилие над дъщеря си и трябва да се изправи пред съда.
Училищният психолог е този, който препоръчва на службата за закрила на детето да изведе Джейли от семейството.
След съдебните заседания Абигейл най-накрая получава писмо от град в Калифорния, в което я информират, че Джейли ще се подложи на
операция за смяна на пола и че градът ще покрие всички разходи.
Писмото е подписано от главния съдия.
Абигейл е лишена от попечителство над дъщеря си.
След операциите и хормоналното лечение Джайли страда от невъобразимо силна болка, депресия и мисли за самоубийство.
Последното телефонно обаждане до майка ѝ отразява непоносимото ѝ страдание от физическата болка, причинена от хормоналното
лечение, но тя все още не казва на Абигейл къде се намира.
Един ден Абигейл получава обаждане от полицията:
Джайли е отнела живота си, като е скочила под влак.
Абигейл е дълбоко потресена от факта, че й е отнето правото да се грижи за страдащата си дъщеря.
Те са разделени твърде бързо, без майката, която наистина е обичала детето си, да получи възможност да помогне на дъщеря си.
След трагичното самоубийство на Джейли Абигейл продължава да е активна на улицата и днес, като организира
демонстрации и повишава осведомеността за смяната на пола.
Тя е обиждана и заглушавана от контрадемонстрации.
Различни експерти и психолози, интервюирани в документалната драма, съобщават, че могат да действат само
в много тесни рамки по темата за промяната на пола.
Щом зададат въпроси или се опитат да разберат защо пациентът смята, че живее в грешното си
тяло, лицензът на психолога може да бъде отнет.
Целият държавен апарат е създаден, за да насърчава и подхранва идеологията на трансформацията.
Д-р Катрин Уелч, лекар, призовава хората да проследят пътя на парите.
Целта е да превърнем хората в пациенти за цял живот. С други думи, да се печели от живота на човека възможно най-дълго.
Много от големите здравни организации потискат мненията на психолози и лекари и дори ги заплашват с незабавно
уволнение, щом изказванията им могат да застрашат организацията.
За съжаление, трагичната история на Джейли - и по-специално на нейното семейство - не е изолиран случай:
През 2021 г. в Канада е издадена заповед за арест на баща, защото той определя смяната на пола на 14-годишната си дъщеря като
държавно спонсорирано насилие над деца и стерилизация на деца.
Съдът постановява, че бащата не бива да пречи на хормоналната терапия на дъщеря си и трябва да
прояви разбиране към нейната полова дисфория .
Опитът да се саботира желанието на детето чрез публични изявления е форма на семейно насилие.
Фактът, че бащата е смятал за своя бащина отговорност да предпази дъщеря си от тази необратима намеса, не е от значение в случая.
В Швейцария през 2023 г. родители са лишени от родителски права, защото искат да
предпазят дъщеря си от капана на транссексуалните:
По време на фазата на коронавирусната инфекция детето е пътувало предимно само и онлайн, в резултат на
което е развило психологически трудности и е започнало да се идентифицира като момче.
След това родителите отиват в държавна болница.
Там се препоръчва прилагането на блокери на пубертета.
Родителите отказват и решават да се възползват от психотерапия.
Училището на момичето противодейства на това.
Тя отменя решението на родителите си и започва "социален преход" - нови местоимения, ново име.
В отговор на жалбата на родителите се включиха службата за социално подпомагане на
младежи и транссексуалната организация "Le Refuge".
Те обвиняват родителите в "злоупотреба".
В САЩ, щата Монтана, през 2023 г. родителите са лишени от попечителство над дъщеря
си, защото са отказали лечение за дъщеря си.
След като дъщеря ѝ е приета в клиника заради заплаха за самоубийство, тя казва, че вече се идентифицира като момче.
Родителите отказват да се съгласят с това, защото са убедени, че желанието за преход е
резултат от недиагностициран психичен проблем.
"Обичам дъщеря си безусловно и просто не искам тя да взима решения, докато не натрупа зрялост и житейски опит, за да
разбере последствията от действията си", обяснява бащата.
Дъщерята е била настанена в щата Уайоминг, където хирургическите процедури върху
непълнолетни лица, свързани с пола, са разрешени.
Сега тя живее в група за момчета и по-късно ще бъде предадена на биологичната си майка, с която не е имала контакт от години.
Дори и да бъде реинтегрирана в родното си семейство, то е безвъзвратно разрушено.
Заключение: Възмутително е, че сега хората губят децата си не заради насилие над тях, а защото искат да ги
предпазят с цялото си сърце и с най-дълбоко убеждение от подобно насилие над душите, умовете и телата им.
Родителите, които са в най-добра позиция да дадат на детето си самочувствие и смелост, да му гарантират любов, без да е
необходимо то да е от противоположния пол, са първите, които биват очерняни и разделяни от децата си
от така наречените психолози, училища и институции.
Това, което изглежда като детски и младежки сериал, в който се разглеждат училищни и ежедневни проблеми, между редовете е
опасен транс активизъм, който не принадлежи на детската градина.
Как като общество преминахме толкова бързо от "бъди себе си" към "промени тялото си
хирургически и промени цялата си идентичност"?
Създателите на медии, групи и лобисти, както и техните така наречени училищни психолози, които подлагат
беззащитни младежи и деца на подобно промиване на мозъци, трябва да бъдат изправени пред съда.
Не и родителите, които искат да предпазят децата си от недалновидни решения, които ще променят целия им живот, ще ги
лишат от възможността да създадат семейство и много други неща.
Тези групи обявиха война на цяло едно поколение и ние безвъзвратно ще изпуснем това поколение, ако не
се противопоставим решително на цялата джендър мания!
Синът на зрителя отива в детската градина на първия си ден и вижте колко е подготвен.
Добре, Бъги, колко пола има?
Две.
И вие сте?
Момче.
Можеш ли да бъдеш момиче?
Не.
Могат ли момичетата да бъдат момчета?
Не.
Добре.
А какво ще кажете, когато някой започне да говори, че е транссексуален или гей?
Това не е подходящ разговор.
Е, какво да кажем?
Наркотиците са губещи.
А комунизмът не работи.
Браво, бебе.