Hyvät katsojat, oletteko huomanneet, miten massiivisesti transseksuaalisuutta levitetään tiedotusvälineissä?
On erityisen tärkeää korostaa, että jopa nuorimmat lapsemme joutuvat kohtaamaan tämän päivittäin, joko kotona oletetuissa
lastenohjelmissa tai koulussa, jossa heille pakotetaan jo ala-asteella "opetusta" erilaisista
seksuaalisista käytännöistä tai jopa sukupuoli-identiteeteistä.
Kla.TV on raportoinut tästä jo useita kertoja.
Jo lyhyt tutustuminen "lastenohjelmiin" osoittaa, miten monenlaista indoktrinaatiota transsukupuoliset ihmiset saavat.
ARD:n ja ZDF:n KiKA-kanavalla esitetään uusi sarja nimeltä "I am Hannah", joka kertoo tarinan teini-ikäisestä
tytöstä, joka identifioi itsensä transsukupuoliseksi.
Se kertoo trans-tytöstä pojan ruumiissa, joka on menossa murrosikään.
Sarja on peräisin Australiasta, ja media ja trans-aktivistit ovat juhlineet sitä.
Hannahia näyttelee transsukupuolinen aktivisti Evie Macdonald Australiasta.
Poika, joka tunnustautui tytöksi yhdeksänvuotiaana.
Nyt 16-vuotias teini on saanut laajaa suosiota Hannahin roolistaan, ja häntä pidetään lasten ja nuorten uutuustähtenä.
ZDFtivin lastenohjelma "Stark!" esittelee 13-vuotiaan Leon, joka syntyi tyttönä ja kertoo nyt elämästään poikana.
Ratkaisevaa "hänelle" oli se, että "hän" ei halunnut tehdä "tyypillisiä tyttömäisiä asioita", kuten pukeutua mekkoihin jne.
"Hän" masentui. Sitten "hän" kuuli sosiaalisessa mediassa transmiehestä, jolla oli sama kokemus ja joka tuli ulos.
Hänelle annettiin nopeasti murrosiän estolääkkeitä, jotta lapsi ei pääsisi luonnolliseen murrosikään.
ZDF:n "PUR+" -ohjelmassa esiintyy myös Nick, joka syntyi tyttönä eikä myöskään pitänyt pienistä mekoista.
Hänelle kehittyi ennen murrosikää masennusta ja psykologisia ongelmia.
Ja kuten arvata saattaa, hän löysi "pelastuksensa" myös internetin trans-ohjelmasta.
Pikaista "outingia" seurasi välittömästi murrosiän estolääkitys.
Televisiossa ja sosiaalisessa mediassa on lähes lukemattomia tällaisia selkeitä indoktrinaatio-ohjelmia.
Yleisesti ottaen sosiaalinen media antaa lapsille ja nuorille vääristyneen kuvan maailmasta, ikään kuin
LGBTQ-ihmisiä olisi uskomattoman paljon. Näin ei kuitenkaan ole!
TikTokin, Discordin, Instagramin, Tumblrin ja YouTuben kaltaisissa sovelluksissa käytetään suhteettoman paljon kohdennettua
sisältöä vaihtoehtoisten identiteettien piilomainontana.
On selvää, että nuoret käyttävät sosiaalista mediaa identiteettinsä tutkimiseen.
Ja koska vanhemmat antavat lapsilleen vapaan pääsyn sosiaaliseen mediaan, he menettävät
tietonsa siitä, kuka heidän lapsilleen puhuu.
Kaikissa "kertomuksissa" on havaittavissa, että nämä lapset olivat henkilökohtaisessa kriisissä, johon yleensä liittyi masennus.
Kaikki he, jotka uskoivat, että heidän oli vaihdettava sukupuoltaan, eivät itse tajunneet,
että he olivat syntyneet väärään ruumiiseen.
Internetissä ne kuitenkin tulvivat ilman yhtäkään kriittistä raporttia, joka olisi ollut eriävä mielipide.
Yhdessäkään raportissa, ei lastenohjelmissa eikä Internetissä, ei tuoda esiin murrosiän estolääkkeiden vakavia
vaaroja tai käsitellä lasten masennuksen syvempää syytä.
Mutta siirtyminen esitetään lastenleikkinä, ikään kuin se olisi maailman vähiten ongelmallinen
asia, josta saa jopa suurta sosiaalista tunnustusta.
Yksikään näistä lapsista ei saa todellista apua, vaan heitä käytetään hyväksi ideologian tavoitteiden saavuttamiseksi.
Tämä petettyjen lasten ja nuorten hyväksikäyttö on dokumentoitu elävästi ja huolestuttavasti Epoch Timesin dokumenttielokuvassa:
"Sukupuolen muuttuminen - puhumatonta todellisuutta" perustuu useiden transsukupuolisten nuorten kokemuksiin ja
asiantuntijoiden haastatteluista saatuihin näkemyksiin.
Päällisin puolin draama kertoo Kaliforniasta kotoisin olevan Jaileyn, yhden Abigailin tyttären, traagisen tarinan:
Vielä muutama vuosi sitten termi "transsukupuolinen" oli perheelle vieras.
Nykyään hän joutuu kuitenkin kohtaamaan tämän asian monimutkaisen ja usein sanattoman todellisuuden.
Jailey, jota hänen perheensä kuvaili aikoinaan "tyttömäisimmäksi tytöksi", varttui turvassa
Kaliforniassa ja nautti elämästään tyttärenä ja siskona.
Hänen elämänsä muuttui kuitenkin uuden kouluvuoden alkaessa.
Sukupuoli-identiteettiä käsiteltiin koulussa.
13-vuotiaana Jailey alkoi kärsiä masennuksesta.
Kouluterapeutti kannusti häntä tarkastelemaan omaa identiteettiään lähemmin.
Esitettiin kysymys, olisiko hän kenties onnellisempi, jos hän eläisi poikana.
Jaileyn äiti Abigailin tietämättä hänet määrättiin koulussa LGBTQ-ryhmään.
Koulupsykologit ohjeistivat lapsia nimenomaisesti olemaan kertomatta vanhemmilleen tai opettajille tämän
ryhmän olemassaolosta "suojatun ympäristön" varmistamiseksi.
Näissä tapaamisissa transsukupuoliset henkilöt kutsuttiin säännöllisesti puhumaan
opiskelijoille kokemuksistaan muutoksesta.
Eräs psykologi, joka itse osallistui tällaisiin kokouksiin, selitti, että istunnoista välittyi usein tunne, että oli olemassa
"me vastaan he" - erityisesti perheenjäseniä ja ystäviä kohtaan, joiden ei oletettu ymmärtävän, mitä asianomaiset käyvät läpi.
LGBTQ-ryhmässä opiskelijat eristäytyivät yhä enemmän ja pysyttelivät suurelta osin omissa oloissaan.
Snapchatin kaltaisten sovellusten käyttö, joiden avulla voi esittää omat kasvonsa
vastakkaisen sukupuolen kasvoina, on yleistynyt.
Keskustelut siitä, miten helppoa sukupuolenvaihdos on nykyään, yleistyivät.
Oppilaille heidän matkapuhelimissaan näytetty sisältö oli myös yhä seksualisoituneempaa, kuten yksi
oppilaista, joita asia koski, kertoi elokuvassa.
Monilla tämä johti niin sanottuun kehon dysmorfiseen häiriöön (BDD) .
Pian tämän jälkeen Jailey päätti, ettei hän enää halunnut elää tyttönä, ja vaati, että
häntä kutsuttaisiin siitä lähtien Jasoniksi.
Äiti Abigail tajusi, että hänellä ei ollut juurikaan mahdollisuuksia tavata tytärtään.
Koulupsykologin kuulemisen jälkeenkin häntä kehotettiin pitämään matalaa profiilia.
Psykologi antoi Abigailille mahdollisuuden valita:
"Kumman haluatte mieluummin - kuolleen tyttären vai elävän pojan?"
Sitten Jailey alkoi ottaa mieshormoneja.
Lopulta hän karkasi kotoaan ja löysi suojan LGBTQ-ryhmästä.
Abigail yritti epätoivoisesti löytää tytärtään, levitti lentolehtisiä ja hälytti poliisin - mutta tuloksetta.
Jailey ei myöskään tullut kouluun.
Jonkin ajan kuluttua Abigailia syytettiin tyttärensä pahoinpitelystä, ja hän joutui oikeuteen.
Koulupsykologi oli se, joka suositteli nuorisotoimistolle, että Jailey erotettaisiin perheestä.
Oikeuskäsittelyjen jälkeen Abigail sai lopulta eräältä kalifornialaiselta kaupungilta kirjeen, jossa hänelle
ilmoitettiin, että Jailey joutuisi sukupuolenvaihdosleikkaukseen ja että kaupunki maksaisi kaikki kustannukset.
Kirjeen allekirjoitti vastaava tuomari.
Abigaililta riistettiin tyttärensä huoltajuus.
Leikkausten ja hormonihoitojen jälkeen Jailey kärsi käsittämättömän kovista
kivuista, masennuksesta ja itsemurha-ajatuksista.
Viimeinen puhelinsoitto äidille kertoi hänen sietämättömästä kärsimyksestään hormonihoidon aiheuttaman fyysisen kivun
vuoksi, mutta hän ei silti kertonut Abigailille, missä hän oli.
Eräänä päivänä Abigail sai puhelun poliisilta:
Jailey oli riistänyt itseltään hengen hyppäämällä junan eteen.
Abigail oli syvästi järkyttynyt siitä, että häneltä oli viety oikeus huolehtia kärsivästä tyttärestään.
Heidät revittiin liian nopeasti erilleen ilman, että äiti, joka todella rakasti lastaan, sai tilaisuuden auttaa tytärtään.
Jaileyn traagisen itsemurhan jälkeen Abigail on edelleen aktiivinen kadulla, järjestää
mielenosoituksia ja lisää tietoisuutta sukupuolenkorjauksesta.
Vastamielenosoitukset loukkaavat häntä ja hiljentävät hänet.
Erilaiset dokumentissa haastatellut asiantuntijat ja psykologit kertovat, että he voivat toimia
sukupuolen muuttamisen suhteen vain hyvin kapeissa puitteissa.
Heti kun he esittävät kysymyksiä tai yrittävät selvittää, miksi potilas luulee elävänsä
väärässä kehossa, psykologin lupa voidaan peruuttaa.
Koko valtiokoneisto on suunniteltu edistämään ja ruokkimaan muutosideologiaa.
Lääkäri Katherine Welch kehottaa ihmisiä seuraamaan rahan jälkiä.
Tavoitteena on tehdä ihmisistä elinikäisiä potilaita. Toisin sanoen ihmisen elämästä
pyritään saamaan voittoa mahdollisimman pitkään.
Monet suuret terveydenhuollon organisaatiot tukahduttavat psykologien ja lääkäreiden mielipiteet ja jopa
uhkaavat heitä välittömällä irtisanomisella heti, kun heidän lausuntonsa voivat vaarantaa organisaatiot.
Valitettavasti Jaileyn ja erityisesti hänen perheensä traaginen tarina ei ole yksittäinen tapaus:
Vuonna 2021 Kanadassa annettiin pidätysmääräys eräästä isästä, koska hän kuvasi 14-vuotiaan tyttärensä
sukupuolenvaihdosta valtion tukemaksi lasten hyväksikäytöksi ja lasten sterilisaatioksi.
Tuomioistuin määräsi, että isä ei saisi estää tyttärensä hormonihoitoa ja että hänen pitäisi kehittää
ymmärrystä tyttärensä sukupuolidysforiaa kohtaan.
Yritys sabotoida lapsensa toiveita julkisilla lausunnoilla on eräänlaista perheväkivaltaa.
Sillä, että isä katsoi isän velvollisuudekseen suojella tytärtään tältä peruuttamattomalta
toimenpiteeltä, ei ole tässä yhteydessä merkitystä.
Sveitsissä vuonna 2023 vanhemmilta riistettiin vanhempien oikeudet, koska he halusivat
suojella tytärtään transsukupuolisuuden ansalta:
Koronavirusvaiheen aikana lapsi matkusti enimmäkseen yksin ja verkossa, minkä seurauksena hänelle kehittyi
psykologisia vaikeuksia ja hän alkoi identifioitua pojaksi.
Tämän jälkeen vanhemmat menivät valtion sairaalaan.
Siellä suositeltiin murrosiän estäjien antamista.
Vanhemmat kieltäytyivät ja päätyivät psykoterapiaan.
Tytön koulu toimi tämän vastapainoksi.
Hän kumosi vanhempiensa päätöksen ja aloitti "sosiaalisen siirtymän" - uudet pronominit, uusi nimi.
Vanhempien valitukseen vastattiin nuorten hyvinvointitoimiston ja transsukupuolisten järjestön "Le Refuge" avulla.
He syyttivät vanhempia "hyväksikäytöstä".
Yhdysvalloissa Montanan osavaltiossa vanhemmat menettivät tyttärensä huoltajuuden vuonna
2023, koska he kieltäytyivät tyttärensä hoidosta.
Kun hänen tyttärensä oli joutunut klinikalle uhkaavan itsemurhayrityksen vuoksi, hän
sanoi, että hän tunnisti itsensä nyt pojaksi.
Vanhemmat kieltäytyivät suostumasta tähän, koska he ovat vakuuttuneita siitä, että siirtymishalu
johtuu diagnosoimattomasta mielenterveysongelmasta.
"Rakastan tytärtäni ehdoitta, enkä vain halua hänen tekevän päätöksiä ennen kuin hänellä on kypsyyttä ja elämänkokemusta
ymmärtää tekojensa seuraukset", hänen isänsä selitti.
Tytär sijoitettiin Wyomingin osavaltioon, jossa alaikäisten sukupuolisidonnaiset kirurgiset toimenpiteet ovat sallittuja.
Hän asuu nyt poikien ryhmässä, ja hänet luovutetaan myöhemmin biologiselle äidilleen,
johon hänellä ei ole ollut yhteyttä vuosiin.
Vaikka hän pääsisi takaisin alkuperäisperheeseensä, perhe on peruuttamattomasti tuhoutunut.
Johtopäätös: On pöyristyttävää, että ihmiset menettävät nyt lapsensa ei siksi, että lapsia olisi pahoinpidelty, vaan siksi,
että he haluavat suojella heitä täydestä sydämestään ja syvimmästä vakaumuksestaan juuri
tällaiselta sielun, mielen ja ruumiin hyväksikäytöltä.
Niin kutsutut psykologit, koulut ja laitokset parjaavat ja erottavat ensimmäisinä lapsistaan vanhemmat, jotka olisivat
parhaassa asemassa antamaan lapselleen itseluottamusta ja rohkeutta ja takaamaan heille rakkauden ilman,
että lapsen on ensin oltava vastakkaista sukupuolta.
Se, mikä vaikuttaa lasten ja nuorten sarjalta, jossa käsitellään koulun ja arjen ongelmia, on rivien välissä
vaarallista trans-aktivismia, joka ei kuulu lastentarhaan.
Miten yhteiskunta siirtyi niin nopeasti "ole oma itsesi" -periaatteesta "anna kehosi muuttua
kirurgisesti ja muuta koko identiteettisi" -periaatteeseen?
Tiedotusvälineiden päättäjät, ryhmät ja edunvalvojat sekä heidän niin kutsutut koulupsykologinsa, jotka
altistavat puolustuskyvyttömiä nuoria ja lapsia tällaiselle aivopesulle, olisi saatettava oikeuden eteen.
Ei vanhemmat, jotka haluavat suojella lapsiaan tekemästä lyhytnäköisiä päätöksiä, jotka muuttavat heidän koko elämänsä,
vievät heiltä mahdollisuuden perustaa perhe ja paljon muuta.
Nämä ryhmät ovat julistaneet sodan kokonaista sukupolvea vastaan, ja me jäämme peruuttamattomasti paitsi tästä sukupolvesta,
jos emme määrätietoisesti vastusta koko sukupuolivillitystä!
Katsojan poika menee päiväkotiin ensimmäisenä päivänä, ja katso, miten valmistautunut hän on.
Okei, Buggy, kuinka monta sukupuolta on olemassa?
Kaksi.
Ja sinä olet?
Poika.
Voitko olla tyttö?
Ei.
Voivatko tytöt olla poikia?
Ei.
Selvä. Selvä.
Ja mitä sanot, kun joku alkaa puhua transsukupuolisuudesta tai homoudesta?
Se ei ole asianmukainen keskustelu.
No, mitä me sanomme?
Huumeet ovat häviäjiä.
Ja kommunismi ei toimi.
Hyvin tehty, kulta.