Kedves nézőink, észrevették, hogy a médiában milyen tömegesen propagálják a transzszexualitás témáját?
Különösen fontos hangsúlyozni, hogy már a legkisebb gyermekeink is nap mint nap szembesülnek ezzel, akár otthon, az állítólagos
gyermekprogramok keretében, akár az iskolában, ahol már az általános iskolában rákényszerítik őket a különböző szexuális
gyakorlatokra vagy akár a nemi identitásra vonatkozó "oktatásra".
A Kla.TV már többször beszámolt erről.
Már egy rövid kitérő a "gyermekprogramok" között is mutatja a transznemű emberekkel kapcsolatos indoktrináció széles skáláját.
Az ARD és a ZDF KiKA új sorozata, az "Én vagyok Hannah" egy transznak vallott tinédzser történetét meséli el.
Egy fiútestben élő transz lányról szól, aki épp a pubertáskorát éli.
A sorozat Ausztráliából származik, és a média és a transzaktivisták ünneplik.
Hannah-t egy transznemű aktivista, Evie Macdonald játssza Ausztráliából.
Egy fiú, aki kilencévesen lányként vallotta be magát.
A most 16 éves tinédzser széleskörű elismerést kapott Hannah szerepéért, és a gyerekek és tinédzserek újonc sztárjának számít.
A ZDFtivi "Stark!" című gyermekműsora bemutatja a 13 éves Leót, aki lánynak született, és most fiúként mesél az életéről.
A döntő tényező "számára" az volt, hogy "ő" nem akart "tipikus lányos dolgokat" csinálni, például ruhát hordani stb.
"Ő" depressziós lett. Aztán "ő" a közösségi médiában hallott egy transz férfiról, akinek ugyanez volt a tapasztalata, és előbújt.
Gyorsan pubertásblokkolót kapott, hogy megakadályozzák a gyermek természetes pubertáskorát.
A ZDF "PUR+" című műsorában Nick is szerepel, aki kislánynak született, és szintén nem szerette a kis ruhákat.
A serdülőkor előtti időszakban depresszió és pszichés problémák alakultak ki nála.
És ahogy az várható volt, ő is egy internetes transz-műsorban találta meg a "megváltást".
A gyors "outingot" azonnal pubertásblokkolók követték.
A televízióban és a közösségi médiában szinte számtalan ilyen jellegű, egyértelmű indoktrinációs műsor fut.
Általában a közösségi média az, ami a gyerekeknek és fiataloknak olyan torz képet ad a világról, mintha
hihetetlenül sok LMBTQ-ember lenne. Ez nem így van!
Az olyan alkalmazások, mint a TikTok, a Discord, az Instagram, a Tumblr és a YouTube aránytalanul nagy mennyiségű célzott
tartalmat futtatnak alternatív identitások burkolt reklámjaként.
Nyilvánvaló, hogy a fiatalok a közösségi médiát identitásuk felfedezésére használják.
És mivel a szülők szabad hozzáférést biztosítanak a gyermekeiknek a közösségi médiához,
nem tudják, hogy ki beszélget a gyerekeikkel.
Minden "jelentésben" feltűnő, hogy ezek a gyerekek személyes válságban voltak, amelyet általában depresszió kísért.
Mindannyian - akik azt hitték, hogy meg kell változtatniuk a nemüket - maguk sem jöttek rá, hogy rossz testbe születtek.
Az interneten azonban elárasztották őket, anélkül, hogy egyetlen kritikus beszámolót is kaptak volna az ellenkezőjéről.
Sem a gyermekműsorokban, sem az interneten egyetlen jelentés sem mutat rá a pubertásblokkolók súlyos veszélyeire,
vagy foglalkozik a gyermekek depressziójának mélyebb okaival.
De az átmenetet gyerekjátékként mutatják be, mintha ez lenne a legkevésbé problémás dolog a világon,
amiért még nagy társadalmi elismerést is kap az ember.
Egyik gyermek sem kap valódi segítséget, ehelyett egy ideológia céljaira használják ki őket.
A becsapott gyermekek és fiatalok kizsákmányolását szemléletesen és felkavaróan dokumentálja az Epoch Times doku-dráma:
A "Nemi átalakulás - a ki nem mondott valóság" számos transznemű fiatal tapasztalatain és a szakértőkkel
készített interjúkból származó meglátásokon alapul.
A felszínen a doku-dráma a kaliforniai Jailey, Abigail egyik lányának tragikus történetét meséli el:
Néhány évvel ezelőtt a "transznemű" kifejezés még idegen volt a család számára.
Ma azonban szembesül a kérdés összetett és gyakran ki nem mondott valóságával.
Jailey, akit a családja egykor a "leglányosabb lányként" jellemzett, védett körülmények között nőtt fel
Kaliforniában, és élvezte a lány- és testvéréletet.
Az új tanév kezdetén azonban megváltozott az élete.
A nemi identitás témáját az iskolában tárgyalták.
13 éves korában Jailey depresszióban kezdett szenvedni.
Az iskolai terapeuta arra bátorította, hogy vizsgálja meg közelebbről saját identitását.
Felmerült a kérdés, hogy talán boldogabb lenne-e, ha fiúként élne.
Jailey anyukája, Abigail tudta nélkül került az iskolában egy LMBTQ csoportba.
Az iskolapszichológusok kifejezetten utasították a gyerekeket, hogy a "védett környezet" biztosítása érdekében ne
beszéljenek szüleiknek vagy tanáraiknak a csoport létezéséről.
Ezeken a találkozókon rendszeresen meghívtak transznemű embereket, hogy beszéljenek a diákoknak
az átalakulással kapcsolatos tapasztalataikról.
Egy pszichológus, aki maga is részt vett ilyen találkozókon, elmondta, hogy az üléseken gyakran az az érzés alakult ki,
hogy "mi és ők" - különösen a család és a barátok felé, akik állítólag nem értik, min mennek keresztül az érintettek.
Az LMBTQ csoportban a diákok egyre inkább elszigetelődtek, és nagyrészt magukba zárkóztak.
Egyre elterjedtebbé vált az olyan alkalmazások használata, mint a Snapchat, amelyek lehetővé teszik, hogy
valaki a saját arcát az ellenkező neműek arcaként mutassa be.
Egyre gyakrabban beszéltek arról, hogy milyen könnyű manapság a nemváltás.
A tanulók mobiltelefonjain megjelenő tartalmak is egyre inkább szexualizálódtak, ahogyan
azt az egyik érintett a filmben elmagyarázta.
Sokaknál ez úgynevezett testdiszmorfiás zavarhoz (BDD) vezetett .
Nem sokkal később Jailey úgy döntött, hogy nem akar tovább lányként élni, és követelte, hogy ezentúl "Jason"-nek hívják.
Abigail, az anya, rájött, hogy alig van hozzáférése a lányához.
Még az iskolapszichológussal való konzultáció után is azt tanácsolták neki, hogy tartsa magát visszafogottan.
A pszichológus választás elé állította Abigailt:
"Mit szeretnél jobban - egy halott lányt vagy egy élő fiút?"
Jailey ezután elkezdett férfi hormonokat szedni.
Végül elszökött otthonról, és egy LMBTQ-csoportnál talált menedéket.
Abigail kétségbeesetten próbálta megtalálni a lányát, szórólapokat osztogatott és értesítette a rendőrséget - de hiába.
Jailey sem jelent meg az iskolában.
Egy idő után Abigailt megvádolták a lánya bántalmazásával, és bíróság elé kellett állnia.
Az iskolapszichológus volt az, aki azt javasolta az ifjúságvédelmi hivatalnak, hogy Jailey-t távolítsák el a családból.
A bírósági meghallgatások után Abigail végül kapott egy levelet egy kaliforniai várostól, amelyben tájékoztatták,
hogy Jailey nemi átalakító műtétnek fog alávetni magát, és hogy a város fedezi a teljes költséget.
A levelet az illetékes bíró írta alá.
Abigailt megfosztották lánya felügyeleti jogától.
A műtétek és hormonkezelések után Jailey elképzelhetetlenül erős fájdalmaktól,
depressziótól és öngyilkossági gondolatoktól szenvedett.
Egy utolsó telefonhívás az anyjával tükrözte, hogy elviselhetetlenül szenved a hormonkezelés
okozta fizikai fájdalomtól, de még mindig nem mondta el Abigailnek, hogy hol van.
Egy nap Abigailt felhívta a rendőrség:
Jailey úgy vetett véget az életének, hogy egy vonat elé ugrott.
Abigailt mélyen megdöbbentette, hogy elvették tőle a jogát, hogy gondoskodjon szenvedő lányáról.
Túl gyorsan szakadtak szét anélkül, hogy az anya, aki igazán szerette a gyermekét, esélyt
kapott volna arra, hogy segítsen a lányának.
Jailey tragikus öngyilkosságát követően Abigail ma is aktívan tevékenykedik az utcán, tüntetéseket szervez és felhívja
a figyelmet a nemi átalakítással kapcsolatos kérdésekre.
Megsértik és elhallgattatják az ellentüntetések.
A doku-drámában megkérdezett különböző szakértők és pszichológusok arról számolnak be, hogy a nemi átalakulás
témájában csak nagyon szűk keretek között tudnak eljárni.
Amint kérdéseket tesznek fel, vagy megpróbálják kideríteni, hogy a páciens miért gondolja, hogy rossz
testben él, a pszichológus engedélyét visszavonhatják.
Az egész államapparátus célja az átalakulási ideológia támogatása és táplálása.
Dr. Katherine Welch orvos arra buzdítja az embereket, hogy kövessék a pénz útját.
A cél az, hogy az emberekből élethosszig tartó betegek legyenek. Más szóval, hogy az ember
életéből a lehető leghosszabb ideig profitáljanak.
A nagy egészségügyi szervezetek közül sokan elhallgatják a pszichológusok és orvosok véleményét, sőt
azonnali elbocsátással fenyegetik őket, amint kijelentéseik veszélyeztethetik a szervezeteket.
Sajnos Jailey tragikus története - és különösen a családjaé - nem egyedi eset:
2021-ben Kanadában elfogatóparancsot adtak ki egy apa ellen, mert 14 éves lánya nemének megváltoztatását államilag támogatott
gyermekbántalmazásnak és a gyermekek sterilizálásának nevezte.
A bíróság elrendelte, hogy az apa ne álljon lánya hormonterápiájának útjába, és
fejlesszen megértést a lány nemi diszfóriája iránt.
Az a kísérlet, hogy nyilvános nyilatkozatokkal szabotálja gyermeke kívánságát, a családi erőszak egyik formája.
Az a tény, hogy az apa úgy érezte, hogy apai felelőssége, hogy megvédje lányát ettől a
visszafordíthatatlan beavatkozástól, itt nem releváns.
Svájcban 2023-ban törvényesen megfosztották a szülőket szülői jogaiktól, mert meg akarták
védeni lányukat a transzneműek csapdájától:
A koronavírusos fázisban a gyermek többnyire egyedül és online utazott, aminek következtében pszichológiai nehézségek
alakultak ki nála, és fiúként kezdte magát azonosítani.
A szülők ezután egy állami kórházba mentek.
Ott pubertásblokkolók adását javasolták.
A szülők elutasították, és a pszichoterápia mellett döntöttek.
A lány iskolája ezt ellensúlyozta.
Felülbírálta szülei döntését, és megkezdte a "társadalmi átmenetet" - új névmás, új név.
A szülők panaszára az ifjúságvédelmi hivatal és a "Le Refuge" transznemű szervezet bevonásával válaszoltak.
A szülőket "visszaéléssel" vádolták.
Az Egyesült Államokban, Montana államban 2023-ban megfosztották a szülőket lányuk felügyeleti
jogától, mert megtagadták a lányuk kezelését.
Miután a lányát egy öngyilkossági kísérlet veszélye miatt egy klinikára szállították, azt
mondta, hogy most már fiúként azonosítja magát.
A szülők nem voltak hajlandóak ebbe beleegyezni, mert meg vannak győződve arról, hogy az átmenet iránti vágy egy
nem diagnosztizált mentális egészségügyi problémából ered.
"Feltétel nélkül szeretem a lányomat, és nem akarom, hogy döntéseket hozzon, amíg nincs meg az érettség
és az élettapasztalat ahhoz, hogy megértse tettei következményeit" - magyarázta az édesapa.
A lányt Wyoming államban helyezték el, ahol a kiskorúakon végzett nemi sebészeti beavatkozások engedélyezettek.
Most egy fiúcsoportban él, és később átadják a biológiai anyjának, akivel évek óta nem tartotta a kapcsolatot.
Még ha vissza is illeszkedik a származási családjába, a család helyrehozhatatlanul tönkremegy.
Következtetés: Felháborító, hogy az emberek most nem a gyermekbántalmazás miatt veszítik el a gyermekeiket, hanem azért,
mert teljes szívvel és a legmélyebb meggyőződéssel meg akarják védeni őket a lelkükkel,
elméjükkel és testükkel szembeni ilyen visszaélésektől.
Azok a szülők, akik a legjobb helyzetben lennének ahhoz, hogy önbizalmat és bátorságot adjanak gyermeküknek, hogy szeretetet
biztosítsanak nekik anélkül, hogy a gyermeknek először ellenkező neműnek kellene lennie, az úgynevezett
pszichológusok, iskolák és intézmények elsőként rágalmazzák és elválasztják őket gyermekeiktől.
Ami gyerek- és ifjúsági sorozatnak tűnik, amelyben iskolai és mindennapi problémákkal foglalkoznak, az a sorok
között veszélyes transzaktivizmus, ami nem az óvodába való.
Hogyan jutottunk el társadalmunkban ilyen gyorsan a "légy önmagad" helyett a "változtasd meg a testedet
sebészeti úton, és változtasd meg az egész identitásodat"?
A média döntéshozóit, csoportjait és lobbistáit, valamint az úgynevezett iskolapszichológusaikat, akik
ilyen agymosásnak vetik alá a védtelen fiatalokat és gyerekeket, bíróság elé kell állítani.
Nem a szülők, akik meg akarják védeni gyermekeiket attól, hogy rövidlátó döntéseket hozzanak, amelyek
megváltoztatják egész életüket, megfosztják őket a családalapítás lehetőségétől és még sok mástól.
Ezek a csoportok hadat üzentek egy egész generációnak, és ez a generáció visszavonhatatlanul elveszik számunkra, ha
nem lépünk fel határozottan az egész gender-őrület ellen!
Egy néző fia az első napon óvodába megy, és nézd meg, mennyire felkészült.
Oké, Buggy, hány nem létezik?
Kettő.
És te?
Egy fiú.
Lehetsz lány?
Nem.
Lehetnek a lányok fiúk?
Nem.
Rendben. Rendben.
És mit mondasz, ha valaki elkezd arról beszélni, hogy transznemű vagy meleg?
Ez nem megfelelő beszélgetés.
Nos, mit mondjunk?
A drogok vesztesek.
És a kommunizmus nem működik.
Szép munka, bébi.